516 MADARAK 



leucolophos. INIerr, II, xii, vagy Pen. cumanensis. Gm.) 

 Jac(j. Beytr. 10. rl. Bajon , Cay. 5. rl. vagy Pen. jacutin," 

 ga , Spix, Lxx. rl. Vannak közbülsők is ezen két végsők 

 közölt : Pen. pipile^ Jacq. Beytr. xi. rl. 



K gügsip , legalább az elsőknél , a bor alatt messze a 

 mellcsont hálulsó széle mögé megy le, azután emelkedik, 

 s lejő, hogy ismét felgörbűlhessen s a villacsonthoz jusson 

 föl , honan szokás szerint a tüdölcbe jut. 



Egy búbtalan faj : 



A simult fejű jaku. [Pénelopé marail.) enl. 338. Vieill. 

 gal. 198. 



Zöldes fekete , sárga hasú , — jól különbözöttnek lát- 

 szik. Gögsipja , mind a két nőmnél, egy kis hurkot ké- 

 pez a mellcsont magasán , mi előtt a mellüregbe hatna. 



A JAKUTÁRSAK. 

 {Les Parraquas. Ortalida. Merrem.) 



A jakuktól csak abban különböznek, hogy semmi csu- 

 pasz nincs torkokon és szemeik körül. 



Csak egy ismeretes , fölül bronz-barna , alul fehéres 

 szürke, fején veres. Ez 



j4 parraha jalutdrs. {Catraca. Buíf., Phasianus motmot' 

 Gm. Phas. parraqua. Lath.), Enl. 146. (*). Bayon. 

 Cay., 1. rl. 



Ezen madár szava igen erős s nevét nyomja (fejezi) 

 ki. A him gögsipja a bör alatt egész a has felé lemegy , 

 azután ismét fölemelkedik a mellbe jutandó. 



Ezen különböző pulygókhoz szokás még adni 



(') Jegyi. Az enl-beli rl. annyiban hijányos , mivel a farkat lie- 

 gyesnek mutatja. 



