A TYUKFÉLIEK. 519 



A PÁVACSOK. 



[Les Lophophores. Lophophorus. Tem.) 



Fejőkön tollag mint a pávákén ; farkok is egészen ha- 

 sonlít azékhoz , de takarói nem nyúlnak el : különben a 

 Ilim színeinek érc - ragyogása által a pávához hasonlók, 

 Szemkörük sőt arcok is csupasz mint a fácánnál, sarkai- 

 kon erős sarkantyúk. 



Egyet ismerünk India éjszaki hegyeibül , ez 



A ragyogó pdvacs. {Lophophorus refulgens. Phasianus 

 impeyanus, Lath. Synops. supl. 114. rl. Monaul- 

 Sonnin. Vieill. gal. 208. 



Pulyka nagyságú, fekete; tollaga s háta tollai kü- 

 lönbözöleg játszák az arany- réz- zaíir- és smaragd szí- 

 neket; farka tollai veresek. A fiatal s a nő barnák szür- 

 ke és sárga lángakkal. ('). 



A PULYKÁK. 



{Les Dindons. Meleagris. Lin, Truthahn.) (^). 



Fejők és nyákok föle tollatlan s egészen bibircsos 

 bőrrel talcart; torka alatt egy függelék van az egész nyak 

 hosszában lecsüngő , s homlokán egy másik kiípidomú 

 toldalék , melly a himnél földuzasztható s az indulat ide- 

 jén kinyúló , annyira hogy csorra hegyérül lecsüng. A 

 vén Ilim nyak-alárul egy ecset durva szőr csüng le ; farka 



(') ügy látszik, Aelianus ismerte már s leirta. Hist. an. L. 

 XVI , c. 2. 



A. h. Lophophore , Cuv. Tem., col., i. rl., {Cuiúer pávacsa) , 

 csüngő búbu , fekete testű, hát-toUainak szélei fehérek; Duvaucel 

 találta föl. Ez tán Lath. Phasianus leucomelanos-a. A nö barna , 

 melltoUainak széle fehéres. 



(') Meleagris, a gyöngytyúk görög neve, Linnetül rosszul al- 

 kalmaztatva a pulykákra. 



