574 MADARAK 



tartaték, egész vallásosságig haláros tiszteletiéi; holta 

 vitáa bchalzsamozák , némellyek szerint, mivel kigyúkat 

 evek, mellyek azon tartományokban igen veszedelmesek 

 lehettek volna, mások szerint, mivel némi viszony mu- 

 tatkozik tollazata s a hold phasisai között; egyebek sze- 

 rint végre , mivel megjelenése a JNilus nevekedését je- 

 lenté. (^). Solcáig azt Ilitek, hogy ezen Ibis az afrikai fc- 

 neklen; most már tudjuk hogy szóbeli nemünkhöz tarto- 

 zik, tyuknagyságu , fehér tollazatú, kivévén szárnytollai 

 végét, melly fekete, a végső takarók zászlója kinyúlt, 

 foszlott , violást csillogó fekete s a szárny és fark végét 

 betakarók Gsorra lábai feketék valamint feje s nyaka egész 

 csupasz i'észe : ezen rész a fiatalnál , legalább felső i'észén , 

 apró feketés tollakkal fedett- Ezen faj egész Afrika kilcr- 

 jedésébcn találtatik. (^). 



A más íbiszek szárai vértezettek : csorrok elég álla- 

 nosan vékonyabb. 



2. A veres hatla. {U Ibis rouge- Scol. rithra. Lin. Tari- 



talus. ruber. Gm.) Enl. 80, 81. VVils. VIII, Lxvr. 2, 



i\inerika minden részeinek madara, jeles szép piros 

 szinérül, mig szárnytollai' vége fekete. Aprai eleinte feke- 

 tés pclyhűek, majd liamvasok, utóbb repülni kezdéskor 

 fehércselv lesznek: a veres szín csak két év múlva jő elő 

 s idővel egyre fényesül. Ezen faj nem utaz, csapatonként 

 él a folyamok kiömlései mellett a mocsáros helyeken. 

 Könnyen szelidilhető. 



3. A magyar batla. {Li' Ibis vert. Courlis. vert- Scol. 



falcinellus. Lin.) Enl. 819. JNaum. 1. kiad. Pól. 28. 



Sav. Eg. Ois. VII. rl. 2. k. 



Teste bibor- veresbarna, köpönyege sötétzöld, a fia- 



(') Savigny, Mém. siir 1' Ibis. 



(') A Moluccai szigeteken egy közel faj vau, hosszabb csonti, 

 kevesebbé foszlott s részint fehérrel tarka födözókkel; melle fölcnek 



