590 MADARi\K 



mint a víz-iramoknál; orrlyukbarázdáik csak félig terjed. 

 Az mi őket megkülönbözteti s nevöket adá , igen magas és 

 rendkivűl vékony lábok , hálós és liüvelytelen , s olly 

 gyönge csontokkal , hogy alig tudnak járni. 

 Európában csak egy faj ismeretes; 



A töcs szijldb; (rendes) [Gyöngyvér. F. Charadrius himan^ 

 topus. L.) Enl. 878. 



Fehér, sapkája, köpönyege feketék, lábai veresek; 

 elég ritka , erkölcseit kevéssé ösmerjük. ('). 



Máshova nem könnyen tehetők, mint ide: 



A KARDORRUAK. Földi. 

 {Les Avocettes. Rocurvirostra. Lin. Sabekchnabler). 



Noha majd ujjaik hegyéig hártyás lábaik miatt csak- 

 nem úszó madarak gyanánt tekinthetők; de emelt lábaik, 

 félig csupasz száraik, hosszú vékony, hegyes, sima és ru- 

 gékony csorrok s ezen alkotásbul eredt életmód egysze- 

 rűen oda tőrekesznek , hogy őket a lebenkékhez köze- 

 lítsék. De legjobban bélyegzi őket s minden madártul is 

 megkülönbözteti magasra nagyon meghajló csorrok. Szá- 

 raik hálózottak , s hüvely kök igen nagyon rövid , a földre 

 nem érő. 



Ismeretes fajok: 



1. Az európai íardorru: (Avozetia K. F. a népnél: 



Csutor-orr. Recurvirostra avocetta. Lin-) Enl. 353. 



Fehér, sapkája s szárnyán három szalag feketék, lá- 

 bai ónszinüek. Csinos madár, karcsú temetű; télen a ten- 

 ger partjain lakó. 



2. Az amerikai Jcardorr. [Rec. americana) Wils. VII. 



LXiii. 2. Leach, Zoolog. Mise 101. rl. 

 Amatul veres sapka által különbözik. 



(') A. h. Him. nigricollis , Wils., Amer., VII, LViii. rl. 2., 

 Vieill. gal. 229. 



