AZ ÚSZHÁRTYÁSAK. 603 



hoz; száraik hátrábban köttettek egybe mint akár- 

 melly más madárnál, s ez okbul nehezen járnak s 

 testöket függőlegesen kell tartaniok. Valamint kü- 

 lönben is a nagjobb rész rósz repülő , söt sok épen 

 nem tud repülni, iigy tekinthetők, mint majd ki- 

 zárólag a víz szinére kötöttek, éhez képest tollaza- 

 túk is igen sürü ; néha pedig sima fölületet s ezüst 

 szinü csillogást is mutat. A \iz alatt is úsznak, szár- 

 nyaikkal kormányozva majd mint úszszárnyokkal. 

 Zúzájok elég izmos ; vakbeleik középszerűek ; algé- 

 gejök mindenik oldalán egy tulajdon izom van. 

 Ezen családban első nem lehet * 



A HOSSZANBUKÓK-é. 



{Les Plojigeors. Colymhus. Lin. Seetaucher.) (*). 



Különös bélyégkint mondható róluk, hogy csorrok 

 sima , egyenes , összenyomott , hegyes , orrlyukaik vo- 

 naluak , — de lábkűlönbségökért íölosztattak , mint kö- 

 vetkezik : 



A VÖCSÖKÖK. F. 



{Les Grébes Briss. Podiceps. Lath. Colyinpus. Briss- 



et Ilig.) Steissfuss. 



Igazi úszóhártyíík helyett csak ujjaik terjedtek ki 

 mint a szárcsáknál, s ez elsőknek csak alaj)jaik egyesít- 

 vék hártyák által. A középujj körmei laposak , a lábtö erő- 

 sen összenyomott. Tollazatok félércfényü s ez okbul gyak- 

 ran használtatok szücsmunkákhoz. Sipcsontok, valamint 



(') Coljmbus , görög neve ezen madaraknak: Földine'l : Karakal- 

 nák , de hibásan véve át a ne'ptül , melly c nevel a knromúsz- 

 nak adja. 



