AZ ÚSZHÁRTYÁSAK. G13 



zött legtarlósabban tartózkodnak távol a szúraztul: de 

 midöa szélvész közelít, gyakran a sziklákon és hajókon 

 kénytelenek menedéket keresni , mi okbul szélvész ma- 

 darak-nak is mondatnak. Péterié (Petrcl) nevöket onnan 

 kapták, mivel szárnyaik segedelmével járkálni szoktak a 

 vizen« Fészkeiket sziklalyukakba rakják , s az őket meg- 

 támadókra olajos nedvet lökdösnek , mellyel gyomrok 

 mindig telinek látszik. A fajok nagyobb száma a déli hi- 

 deg égöv felé lakik a tengeren. 

 Közelebbrül 



HoJSZA {Procellariaj Pétrels) 



nevet kapnak azok , melly éknek alsó állkapcsa suta (cson- 

 kított). Legnagyobb faj : 



1 . j4z óriás hojsza. [Pétrel géant. Quehranta huessos ou 



Briseur eV os. Procellaria gigantea , Gm.) Lath. 

 Syn. III, 100. rl. 



Csak a Déli-tengereken lakik s nagyságra fölülmúlja 

 a ludat. Tollazata feketés. Vannak többé kevesebbé fe- 

 hér fajták. 



Ugyan azon tengerben találtatnak: 



2. A fohi hojsza. (Le Daniier, Pélrel du Cap. Pialado 



etc. ProcelL capeasis.) Enl. 9ö4. 



Kis réce nagysága , hátán fehér s fekete foltos , alul 

 fehér. A liajósuk sokszor emlegetik. 

 Néha partjainkon látható: 



3. A jeges hojsza. [Le Pétrel gris-blanc on Fulinar y 



Pétrel de Samt-Kilda. Proc. glaciális.) Enl. 59. Brit. 

 Zool. M. rl. 1. k. 



Fehér, köpönyege hamvas, jó réce nagyságú. A bri- 

 lanniai s minden éjszaki meredek partokon fészkel. (*). 



(') A. h. Pétrel hartie , Temni. col. 416 ; — le Pétrel berarard 



