G20 MADARAK 



A HALÁSZKÁK. (lIALÁSZMAOÁR. F.) 

 {Les Hirondelles de mer. Slerna. Lin. SeescJiwcdben). ('), 



A franciák és németek azért nevezik őket tengeri 

 fecskéknek^ mivel szárnyaik rendkivűl hossznak, farkok 

 villás, lábaik rövidek, mclly okokbul idomra s repülésre 

 nézve a fecskékhez hasolítanak. Csorrok hegyes, össze- 

 nyomott, egyenes, hajlás s előduza(]ás nélkül; orrlyu- 

 kaik az alap felé, hosszi'idadok s i'észint át fúrtak; a lá- 

 baikat egyesítő hártyák igen kiszeltek; keveset is úsznak. 

 Mindenféle mód repkednek 3 igen gyorsan a tengereken , 

 nagyon kiáltozva , s ügyesen fölkapkodva a vizek szinérül 

 a puhányokat és apró Jialakat, mellyekkel élnek. A szá- 

 i'azra is elmennek a tavakra és folyókba. 



Kdcs vizeinken lavaszszal legközönségesebb , 



1. j4z európai haldszka. {Európai haldszmaddr. F. Le 



Pierre-Gariri, ou. Hir. de mer a bee rouge. Sterna 



hirundo. Lin.) Enk 087., Frisch. 2l0; Nauni. 37. 



52 k. Wils. VII, LX, 1. 



Idült korában fehér , köpönyege világos hamuszin , 

 sapkája fekete, lábai veresek, csorra veres fekete véggel; 

 egy lábnyi hosszú ; de legalább kettőig terpeszkedik. 



2. Az apró haldszka. {La petit Hirondeüe de mer» 



Sterna minuta. Lin. Die Zivergseeschwalbe.) Enl. 

 í)96. Wils. Am. V. lx, 2. Naum. 38, 55. k. 

 Az elsőtül csak egy harmaddal kisebb termetérc néz- 

 ve különbözik, homloka is fehér. 



3. A fekete csorru Jialdszka. {Hir. de mer a bee noir. 



St. cantiaca. Albin.) 11, Lxxxvm. 

 Az elsőt meghaladja ; fekete csori'ának vége sárga ; a 

 fiatal = Sterna striata , Gm. Lath. Ví. 98. rl. 



(') Sterna angol nevök , Stern vagy 2'er« , Turner által latini- 

 zálva s Gesnertül fölvéve. 



