AZ ÚSZHÁRTYÁSAK. 625 



Carbo. L. üie Scharbe.) Enl. 927. A fiatal, Frisch. 

 187 s 188, s Brit. Zool. L. rl. 1. 



Fekete barna, hátán sötét fekete hullámzattal , csorra 

 hegye felé s nyakelején fehérrel vegyítve, a torokkör s 

 az arcok fehérek a hímnél , feje pedig búbos. Lud nagy- 

 ságú. Sziklalyukakban vagy fákon fészkel; hármat vagy 

 négyet tojik. 



2. A kis hoj'ojnúsz. {Le petit Corinoran. Pelecanus gra~ 

 culus. Gm.) Enl. 974. a fiatal. 



Jegyz. Graba újabb tapasztalásai szerint ezen faj 

 megegyez a eristatus - {búbos)s(xl ; szemesillaga hamisan 

 van barnára festve.) 



Valamivel kisebb, sötétebb fekete, jobban bronc szí- 

 nű; semmi fehér a nyakelején; háta tollai hegyesebbek, 

 az előbbinél ritkább. (^). 



d. A LENGÉK. LÉNGÖRÖKÖK. 



(Les Fregattes. Fregatvogel.) (-). 



A koroniúszoktul villás fark, rövid lábak, — melly- 

 nek úszhártyái mélyen kiszeltek , iszonyú terjengés és 

 ollyan csorr által , mellynek mindenik lemeze meghajlik 

 a végén, különböznek. 



Szárnyaik olly hatalmasak , hogy végellen távolságra 

 repülnek a száraz földtül, kivállképen a napfordítók kö- 

 zött, a repülő halakra csapva le s az otrombokat zsák- 

 mányuk kiadására kényszerítők. 



Jól csak egy faj ismeretes : 



(') A. h. Cormoran longup., Temm. [Pel. eristatus, Olafs.) Voy. 

 ou Isi. franc. ford. XLiV. rl. col. 322 , Vicil. gal. 276 ; — Pel. afri- 

 canus , Lath. ; Sparn., Mus. carls., III, 61.; — Pel. nievius , 

 Lath., Syn. Ili, 104. rl. Sparm., Mus. Carls. I, 10 ; — Pel. pjg~ 

 maeus , Pali , Voy. App., pl. 1. 



(") Vieillot innál iicvők : Tuclijpcief^ , pl. 274. 



CUVIEU 1. K. 40 



