640 MADARAK 



Die Brandenlen.) Etil. 53. Frisch. 106. Naum. 1. e. 

 55. f. 103. 104. 



Minden rucáink közötL legvidámabb színzetü: fehér, 

 feje zöld; fahéj-veres körv a mellén, szárnyai, feketével, 

 fehérrel, zöld- és veressel tarkák. Közönséges az Éjszaki s 

 Balti-tenger partjain , hol a íovénypartokban s az elha- 

 gyott tengeri nyal-lyukakban fészkel. Kettéágzása két ke- 

 véssé különböző' csontos tokcává tágul. 



Mások ezen második fölosztásbeli rucákból csupasz 

 helyeket birnak fejőkön s gyakran púpot is csorrok 

 alapján. 



2. ji pézs/nds lácsa. {Pésma ruca ¥. Le Canard musqué 



^nas tnoschata. L. Die Biscunente.) enl. 989 , ren- 

 desen , de rosszul , berber vagy töröh ruca, 

 Amerikából eredt, hol vadon ma is találtatik, hol 

 lakon ül; nagysága miatt igen szapor/ltalik majorságaink- 

 ban. Könnyen párosodik a rendes kacsával. Tokcája igen 

 nagy , körckded , vizszinülcg lapított s egészen baloldali. 

 Némellyeknek farka hegyes. 



3. A hegyes kdcsa. {Le Pilet. An. acuta. Die Spiesente- 



Enl. 954. Wils. Am., VIII, lxviii. 3. Frisch. 100. 168. 

 Naum. 51. f. 74 , 75. 



Fölül s oldalvást hamvas , finom fekete sugárzatlal , 

 alul fehér, feje cserszínü, stb. ; gége-tokcája kicsiny. 



Másoknál legalább a him néhány fökukorodott lol- 

 lat bir a farkában. 



4. A rendes {házi) hdcsa [Kdcsa. ruca. F. Le Canard. 



ordinaire. An. boschas. L. (^). Die gerneine Ente.) 

 Enl. 776, 777. Wils. Am., VIÍI , LXX. 7. Frisch. 158. 

 és 159. 



Ismertető jelei: hajnalsárga lábak , sárga csorr, feje s 

 (') Boo^ttí , göróg neve a k.ícskának. 



