101 



østenom Nordkap. Arten er sydlig udbredt til de britiske Øer og 

 Middelhavet og er af min Fader fundet fossil i vore yngre glaciale 

 Skjælb anker. 



2. Antalis striolata, Stimps. 



(Tab. 7, fig. 1 ; Tab. 20, fig. 10 a— b). 



(Deritalium abyssorum, M. Sårs). 



Testa qvam in antecedente sæpius magis elongata et attonuata, apicem versus 

 leviter arcuata, minus solida, alba vel cinerea, parum nitida, longitudinaliter strio- 

 lata, striis circiter 20 in dimidia parte nltima distinctioribus, raro usqye ad basin 

 extensis, nunc sat elevatis et carinarum instar prominulis, nunc parum distinctis et 

 fere obsoletis, rima apicali sat profunda, tubulo supplementario brevi. Long. 50'"<". 



Nærværende Form, som utvivlsomt er identisk med den nord- 

 amerikanske A. striolata, hvoraf jeg har havt Exemplarer til Sam- 

 menligning, forekommer meget almindelig langs vor hele Kyst fra 

 Christianiafjorden til Vadsø, men i Regelen først paa et Dyb af 

 50—300 F. Den er saaledes i Modsætning til foregaaende en ægte 

 Dybvandsforra. De for nærværende Art characteristiske Længde- 

 ribber ere meget forskjelligt udviklede hos forskjellige Exemplarer. 

 Hos enkelte Individer ere de tydelige i hele Skallens Længde og 

 kjølformigt fremstaaende; oftere sees de kun med Tydelighed i 

 den yderste Halvpart, og undertiden ere de selv her meget lidet 

 fremtrædende, i hvilket Tilfælde det ikke altid er saa godt at 

 skille mellem denne og foregaaende Art. Ogsaa Skallens Form er 

 underkastet ikke ubetydelige Variationer. lalmindelighed er den 

 noget spinklere end hos foregaaende Art, med betydelig smalere 

 Apex. Exemplarer fra Vadsø (Tab. 7, fig. 1) skilte sig dog i denne 

 Henseende mindre fra A. entalis; Apex var her usædvanlig lidet 

 afsmalnende og som oftest stærkt corroderet, ligesom ogsaa disse 

 Exemplarer udmærkede sig ved flere lysebrune Tværbaand over 

 Skallen. Udenfor Skandinavien er den toruden ved Nordamerikas 

 Østkyst iagttaget sjelden ved Shetlandsøerne og er nylig af Jef- 

 freys under Valorous' Expedition tåget paa betydeligt Dyb (1750 F.) 

 i Davis-Strædet. Den forekommer fossil saavel i vor ældre som 

 yngre Glacialformation. 



