110 



er at betragte som en eiendommelig Dybvandsform af denne. Jeg 

 har dog indtil videre troet at bm'de opføre den som selstændig 

 Art, da de af mig undersøgte Exemplarer skille sig meget bestemt 

 fra foregaaende Form ved den langt bredere og tykkere Kappe- 

 rand, de forholdsvis smalere og til Siderne mere jevnt afrundede 

 Valvler og disses betydelig svagere udprægede Skulptur. Min 

 Fader har erholdt denne Form fra betydeligt Dyb udenfor Manger 

 ved Bergen. Selv har jeg tåget den ved Hvitingsø i Nærheden af 

 Stavanger paa 150—200 F. D., fastsiddende paa Spongier, og ved 

 Bodø paa Lophelia prolifera. 



3. Chiton Naøelfar, Lov. 



(Index Molluscorum, p. 26). 



Loven anfører denne colossale, indtil 48""" lange Art fra Fin- 

 marken. Selv er det ikke lykkets mig at finde den; men efter 

 Lovens udførlige Diagnose synes med Bestemthed at freragaa, at 

 den er en fra begge de foregaaende vel adskilt Art, som blandt 

 andet udmærker sig ved sin smukke purpurrøde Farve, og derved, 

 at den bågeste Valvel er bredere end den forreste og bagtil ud- 

 randet (subemarginata). 



Gen. Lepidopleurus, Risso. 

 (Léptochiton, Gray, ex parte). 



Valrulæ externæ, sculptura subtHiter granulosa, plerumqve breves et latæ, an- 

 tica semilunari, simplice, limbo nuUo, laminis articularibus longje sejunctis. 



Zona tenuis et an^usta sqvamulis minutis lanceolatis longitudinaliter striolatis 

 imbricatim tecta, margine spinulis brevibus limbriato. 



Lamellæ laterales radulæ apice simplice hamato. 



4. Lepidopleurus alveolus, M. Sårs, Loven. 



(Tab. 7, fig. 3, a— i). ■ ' 



Corpus colore nunc pallidiore, albido-ciuereo, nunc obseuriore, interdum fere 

 omnino nigro, forma qvam solito angustiore, elongato-oblongum, plus duplo longius 

 qvam latius, zona perangusta, sqvamulis inæqvalibus, nonnullis spinæformibus. 



