125 



spatio ante verticem sita. Ruperficics oostoUis radiantibus 24 - 30 sat elevatis, mino- 

 ribup interpositis sculpta. I;onpf. 9miT>. 



Meget almindelig overalt vert Lofoten og Finmarken, ligesom 

 ved vor øvrige Kyst paa 10 — 250 F. D. Den er nordlig udbredt 

 til Spitsbergen, Grønland, Nordamerikas Østkyst og Japan (Jeffreys); 

 men naar sydlig kun til de britiske Øer. Min Fader bar fundet 

 den fossil saavel i vor ældre som yngre Glacialformation. 



Gen. Emarginula, Lamk. 



Fissura testæ de medio marginia anticis ascendens, anguste rimæfovmis. 

 Structura radulæ fere exacte eadem ac in Punctiirella. 



22. Emarginula fissura, Lin. 

 (E. reticulata, Sowb.). 



Testa solid a, albido-cinerea, conico-elevata, vertice fere centrali vel paulo pone 

 medium sito, postice curvato et dextrorsum subspiraliter involuto, apertura rotundato- 

 ovata, fissura '/a circiter altitudinis lateris antici occupante. Supcrficies costis radian- 

 tibus sat elevatis lineis concentricis decussatis sculpta. Long. 14""". 



Jeg har fundet denne Form temmelig sjelden ved Bodø, Lo- 

 foten og Vestfinmarken indtil Hammerfest; derimod er den ikke 

 forekommet mig østenom Nordkap. Den er aabenbart en mere 

 sydlig Form, som i Finmarken naar sin yderste Nordgrændse, 

 medens dens Udbredning mod Syd strækker sig ligetil Middelhavet 

 og de canariske Øer. Min Fader har fundet den af og til fossil i 

 vore yngre glaciale Skjælbanker. 



23. JEmarf/inula crassa, Sowb. 



Testa magna et solida, albido-cinerea, modice elevata, rertice acutiusculo, ex- 

 tremitati posticæ propiore, sat curvato et leviter subspirali, apertura ovata, fissura ut 

 in specie antecedente sed paulo breviore. Superficies subtiliter cancellata et granulata, 

 costellis numerosis radiantibus inæqvalibus lineis concentricis ci-ebris flexuosis decus- 

 satis. Long. SOmm; altit. 18i>m. 



