127 



F. D. ved Lofoten og Vestfintnarken (Hasvig), og Verkriizen angiver 

 at have tagct den ved Vadsø. Arten har en temmelig vid geogra- 

 phisk Udbredning, nemlig mod Syd til de britiske Øer og Middel- 

 havet, mod Nord til Spitsbergen og Grønland, og er af min Fader 

 fundet fossil i vore yngre glaciale Skjælbanker. Den ved vore 

 Kyster forekommende Form skiller sig fra den ved de britiske 

 Øer iagttagne ved betydeligere Størrelse og mindre nedtrykt Form, 

 idet Høide og Brede omtrent er ens. Derimod svarer den i sin 

 Form nøiagtigt til den af Philippi efter fossile Exemplarer be- 

 skrevne S. aspera og, som jeg tror, ogsaa til Lovens S. anr/ulata. 

 Rimeligvis have de af de britiske Forskere undersøgte Exemplarer 

 alle været yngre Individer, hos hvilke Skallen er i Forhold til 

 Høiden meget bredere, med kun lidet fremspringende Spir. 



Fam. Trochidæ. 



Testa spiralis, lissura nulla, spira nunc depressa, nunc conico-elevata , basi 

 ampla plus minusve planulata, apertura rotundata, operoulo circulari multispirali, 

 nucleo centrali 



Eadula valida, plus minusve elongata, lamellis medianis api(re plerumq\re re- 

 curvo et dentato; laterali nunc rudimentari, nnno bene eroluta incurvata; uneinis 

 simplicibus vel apice serrulato. 



Gen. MøUeria, Jeffr. 



Lamellæ raduiæ mediauæ cujusqve segmenti 11, centrali latiore, ovata, apice 

 simplice non recurvo nee dentato ; lateralis rudimentaris ; uncini numerosi apice ciliato. 

 Formula radulæ : oe — . 11 . — cw . 



95. MøUeria costulata, Møll. 



(Tab. 9, fig. 8, a— c). 



Testa minuta, solidula, cinerea, suborbieularis, depressa, spira brevissiraa, an- 

 fractibus 3 subcylindricis, ultimo latissimo, nmbilico distincto circulari, apert.ura 



