145 



beskreven i hans Reiseberetning under Benævnelsen Caimlus ra- 

 diatus. Senere er den ikke bleven gjenfunden ved vore Kyster. 

 Men Jeffreys anser den for identisk med den nogle Aar senere af 

 Middendorff fra det ochotske Hav beskrevne Pilidiiim commodum, 

 samt med den af Loven efter fossile Exemplarer beskrevne Pilis- 

 cus probus. Dyret synes i det væsentlige at stemme overens med 

 samme hos Capulus, med den Forskjel at Kapperanden er glat og 

 ikke fryndset. Den her leverede Tegning af Dyret (Fig. 6 b) er 

 udført efter min Faders Originaltegning sammenholdt med det paa 

 vort Museum opbevarede Spiritusexemplar. 



Gen. Capulus, Montf. 



(Pileopsis, Lamk.). 



Testa magis solidula, radiatim costellata, epidermide dbrosa, uublacera, vertice 

 spiraliter involuto. 



45. Capulus hungaricus, Lin. 



Testa albido-flavescens, plus miuusve elevata, vertice exserto et supra extremitatem 

 posticam propendente , valde ciirvato , spiraliter involuto , spira sæpius regulari, 

 verticali, interdum vero distincte dextrorsum fl exa, anfractibus 2 minutis sutura im- 

 pressa bene definitis, apertura ampla rotundata, limbo tenui integro. Superficies 

 dense radiatim costellata, costellis tenuibus sed distincte elevatis, striis concentricis 

 jnæqvalibus decussatis, epidermide fiiscata irregulariter lacera. Long. spee. aret. Ømni. 



Skjøndt overalt meget sjelden har jeg dog fundet denne cha- 

 racteristiske Form saavel ved Lofoten som ved Finmarken indtil 

 Hammerfest paa 30—100 F. D.; men kun i forholdsvis smaa Exem- 

 plarer. Den spirale Apex er ialmindelighed regulær og vertikal; 

 men hos enkelte Exemplarer har jeg dog fundet den tydeligt 

 dreiet til høire, i hvilket sidste Tilfælde Skallen viser en tydelig 

 Tilnærmelse til den hos Velutinerne sædvanlige Form. Artens 

 Udbredning er væsentlig sydlig; den er bekjendt saavel fra de 

 britiske Øer som Middelhavet, og bliver her meget større og kraf- 

 tigere udviklet end hos os. 



10 



