148 



er den ogsaa fundet af Verkriizen. Et enkelt vel udpræget Exem- 

 plar har jeg tidligere tåget ved vor Vestkyst (Christiansund). Va- 

 rieteten expansa har jeg fra Vardø og Vadsø. Arten er først be- 

 skreven efter fossile Exemplarer fra Englands Crag-Eormation, 

 men forekommer ikke nu længere levende ved de britiske Øer. 

 Derimod er den almindelig udbredt i de arktiske Have og bekjendt 

 saavel fra Spitsbergen som Grønland og Nordamerikas Østkyst. 

 Omend Radula's Bygning kun lidet skiller sig fra samme hos Slæg- 

 ten Velutina, synes mig dog, at den fuldstændige Mangel af Epi- 

 dermis og den dybt furede eller canalerede Columella skiller denne 

 Form saameget fra de 2 foregaaende Arter, at den bør opfattes 

 som Typen for en distinkt Slægt i Velutinidernes Familie. 



Gen. Velutella, Gray. 



Testa pallio animalis maxima ex parte tecta tenuissima et flexibilis, vix cal- 

 carea, cartilagineo-membranaoea , epidermide inconspicua, spira minima, apertura 

 obliqve expansa, peristomate contimio, incrasaato. 



49. Velutella flexilis, Mont. 



(Tab. 21, fig. 8, a— b). 

 (Velutina plicatilis, Lov., Jeffr., non Miill.)- 



Te&ta tenuis et pellucida, submembranaeea, colore obscure corneo, forma oblonga 

 vel subelliptica, spira minuta sed distincte elevata, anfractibus 2 convexis, ultimo 

 maximo obliqve expanso, sutura distincte impressa, apertura oblongo-ovata, extus 

 obliqve deflexa, labro externo postice parum arcuato, fere recto vel leviter concavo, 

 interno incrassato, fere semicirculari , arabobus peristoma continuum formantibus. 

 Superficies sublævis rugulis modo incrementi irregularibus, areuatis, ornata. Long. Sn»"). 



Denne overalt sjeldne Form, som paa Grund af den eiendom- 

 melige membranøse Structur af Skallen bør generisk skilles fra de 

 foregaaende Arter forekommer ogsaa af og til i vor arktiske Re- 

 gion lige til Vadsø paa 50-100 F. D. Skallen er gankse og al- 

 deles uden Kalkafsætning, næsten hudagtig og bøielig, hvorfor 



