173 



sjeldnere end denne sidste, Derimod er den ved hele Finmarkens 

 Kyst overordentlig almindelig i Stranden under Stene; medens 0. 

 striata her ganske synes at mangle. Arten er udbredt til Grøn- 

 land og Nordamerikas Østkyst og er af min Fader fundet fossil i 

 begge Afdelinger af vor Glacialformation. 



79. Onoba proxima, Alder. 



(Tab. 22, fig. 4). 



Testa solidula, albido-flavescens, semipellucida, cylindro-conica, spira elongata 

 perparum attenuata, apice abrupte obtusato, submutico, anfractibus 6 valde convexis, 

 ultimo spira paulo breviore basi sat obliqvata, sutura profunde impressa, apertura 

 parva, rotundato-ovata, labro sat incrassato varice vero nulla. Superficies sublævis, 

 nitidula, striis tamen spiralibus subtilissimis et parum conspiouis obducta, Long. Smm. 



Et Par Exemplarer af denne for vor Fauna nye Art har jeg 

 tåget ved Lofoten paa ganske grundt Vand mellem Alger. Jeg 

 har ogsaa fundet den af og til ved vor Vest- og Sydkyst (Hvi- 

 tingsø, Tananger). Den ligner meget foregaaende Art, fra hvilken 

 den dog let skilles ved sin mere gjennemsigtige, noget glindsende 

 Skal, den abrupt afstumpede Apex og de langt mindre skarpt 

 fremtrædende Spiralstriber. Arten er i sin Udbredning væsentlig 

 sydlig, og kjendt fra Kielerbugten, de britiske Øer og Middelhavet. 

 Brødrene Adams har opstillet denne Form som Typen for en egen 

 Slægt Ceratia. 



Gen. Oingula, Flemg. 



Testa pleruraqve iraperforata, striis spiralibus regularibus exarata, plus minusve 

 conico-elevata, aufractu ultimo tumidulo, apertura ovata, labro externo tenui, piano, 

 operculo rotundato, spira excentrica. 



Lamellæ radulæ medianæ sat magnæ, basi ampla, subtruncata utrinqve lobo 

 aculeiformi pagime superioris ornatæ, apice plus minusve exserto et recurvo, dente 

 medio obtuso ; 1. laterales elongatæ, apice leviter curvato, acie intus lobata extus 

 denticulata; uncini subæq vaies, serrulati. 



