184 



i den en ny Art, som han gav ovenstaaende Navn og kortelig be- 

 skrev i Ann. & Mag. of Nat. Hist. f. 1870. Foruden i Christiania- 

 fjorden har jeg tåget denne Art ikke saa ganske sjelden ved vor 

 Vestkyst paa større Dyb indtil 400 Favne, og Friele anfører den 

 ligeledes fra Bergenskysten. Indenfor vor arktiske Region har 

 jeg kun iagttaget den ved Lofoten (Skaarven) paa 300 F. D.; men 

 Verkruzen har sendt mig et enkelt Exemplar af samme Art, som 

 han har tåget ved Magerøen nær Nordkap. Exemplarerne fra vor 

 arktiske Region stemme i alt væsentligt overens med de fra vor 

 Syd- og Vestkyst, alene med den Forskjel, at Spirallinien ved 

 Basis er mindre tydeligt fremtrædende, ofte endog ganske og al- 

 deles obsolet. Jeg har dog hos enkelte af mine Lofotexemplarer 

 med fuld Sikkerhed kunnet constatere dens Tilværelse og ser der- 

 for ikke nu længere nogen Grund til, saaledes som jeg først var 

 tilbøielig til, specifisk at skille vor arktiske Form fra den ved vor 

 Syd- og Vestkyst forekommende. 



Fam. Skeneidæ. 



Testa late umbilicata, depressa, subdiscoidea, spiraliter involuta, apertura ro- 

 tundata, peristomate continuo, operculo circulari, multiapirato, nucleo centrali. 

 Radula eat elongata, linearis, structura eidem Rissoidarum simili. 



Gen. Skenea, Fleming. 



Lamellæ radulæ medianæ subqvadratæ, basi utriaqve expansa et lobo minuto 

 paginæ superioris ornata, apice recurro 3lobato, lobo medio majore obtuse rotun- 

 dato; 1. laterales magnæ acie fortiter dentata; uncini inæqvales, interiore multe 

 majore denticulato, exteriore parvo apice bilobo. 



91. Skenea planorhis, Fabr. 



Testa subtenuis, opaca, obscure fuscata vel badia, forma depiesso-orbiculari, 

 spira perparum elevata, anfractibus 4 subcylindricis valde crescentibus, ultimo amplo, 



