l'J7 



nogle faa Exeinplarer af deiino Form har jeg tidligere tåget ved 

 Lofoten sammen med foregaaende; men nylig har jeg af Skjæl- 

 sand fra Havbankerne nordenom Vesteraalen udskilt ikke faa Ex- 

 emplarer, der alle paa det noieste stemme de overens med mine 

 Lofotexemplarer. 



Gen. Hemiaclis, n. 



Testa angiiste rimata, turrit.a, glabra, spira (ionico-prodiicta, apice obtusiustuilo, 

 regulari, basi plus niinusvo dilatata, aiifractibiis convexis lævibusqve, apertura sat 

 magna, labro externo arouato. 



Uncini radulæ tenuissimi, piliformes. 



103. Hemiaclis voitrosa, Jetfr., M. S. 



(Tab. 11, fig. 16). 



Testa pellucidissima, vitrea, nitidula, qvam solito magis ventricosa, fere pyrami- 

 dalis, baai lata, spira attenuata, anfractibus 9 leriter convexis, ultimo magne et tu- 

 mido dimidiam fere testæ longitudinem occupante, sutura distincte impressa parum 

 obliqva, apertura sat anipla, rotundato-ovata, supina contracta, inferne expansa et 

 obsoure angulata, labro externo raide arcuato et inflcxo, columella tortuosa inferne 

 verticali. Long. SjSram. 



Nærværende smukke Form har jeg for mange Aar siden tåget 

 ikke saa ganske sjelden levende paa de store Dyb ved Lofoten 

 (Skraaven), 200—300 F. Jeffreys, hvem jeg har sendt Exemplarer, 

 har bestemt den som en ny Art af Slægten Aclis under oven- 

 staaende specitiske Benævnelse. Efter min Mening bør den dog 

 skilles fra Slægten Aclis paa Grund af Skallens Form og den 

 eiendommelige Bygning af Radula, som ved de overordentlig fine 

 og tynde børsteformige Unciner viser sig overalt ligesom tæt lod- 

 den. Friele har ved Bergenskysten tåget en denne meget lignende 

 Form, som han betragter som en mindre Varietet og har i sin 

 Af handling over de i Bergens Omegn forekommende Mollusker 

 leveret en Tegning saavel af denne som af den typiske Form fra 

 Lofoten. 



