205 



ensformig fordelt over den hele Skal. Forøvrigt stemmer den 

 imidlertid saa nøie overens med den typiske Form, at jeg ikke 

 tør skille den fra samme som selvstændig Art. Foruden ved Norge 

 forekommer Arten ved Bohusliin og ved de brittiske Øer, derimod 

 er den endnu ikke observeret i Middelhavet. Min Fader har fundet 

 den fossil i vore yngre glaciale Skjælbanker. 



115. Anriculina coarcfafa, n. 



(Tab. 11, fig:. 10). 



Testa tenuis et fragilis, parum nitida, pallide flavesccns, forma angfuste conica, 

 spira sat producta, leviter modo attcmiata, apice conico-obtusato, anfractibus 6 — 7 

 arcte appressis, ultimo sat dilatato, basi latiuscula, dimidiam circiter testg; longitu- 

 dinem occupante, sutura parum obliqva anguste impressa, apertura oblongja, inferno 

 expansa, labro externo medio sat incurvato, columella leviter arcuato, umbilieo 

 distincto sat profundo. Superficies lineis spiralibus imiformibus tenuissimis dense 

 obducta. Ijong. .5,2'"'". 



Nærværende Form, hvoraf jeg kun har fundet 3 døde Exem- 

 plarer ved Hasvig i Vestfinmarken paa 50—100 F. D., skiller sig 

 saameget fra foregaaende, at jeg finder flet nødvendigt at opstille 

 for den en ny Art, som især er characteriseret ved den høie og 

 smale, stærkt tilplattede Spir og den stærkere udvidede sidste 

 Vinding, der gjør, at Basis bliver forholdsvis langt bredere end hos 

 A. insculpta; ligeledes er Navlen betydelig større og dybere end 

 hos hin Art. 



Gen. Liostomia, n. 



Testa rimata, glabra, babitu Odostomiarum, columella vero omnino lævi ne rudi- 

 mentum qvidem minimum dentis vel plicæ præbente, operculo tenuissimo, auriouli- 

 formi, spira minuta terminali. 



Jeg har seet mig nødsaget til at opstille denne nye Slægt, 

 for deri at .optage 2 Former, som i Habitus vistnok særdeles meget 

 ligne de ægte Odostomier, men som væsentlig skille sig fra disse 



