229 



halvcylindriskc Længtlcfolde og den voluminøse sidste Vinding. 

 Den forekommer temmelig almindelig ved Vadsø paa 20 — 30 F. D,, 

 sjeldnere længere Syd ved Vestfinmarken og Lofoten. Ved vor 

 Vest- ogSydkyst har jeg ikke truffet den. Arten er udenfor Norge 

 alene med Sikkerhed bekjcndt fra Grønland. 



144. Bela scalaris, Møller. 



a. forma tj^pica (Tat. 23, fig. 5). 



Testa solidula, alba, sat angnsta, elongato-fusiformis, spira producta, turrita, 

 apice acutiusculo, anfractibus 7 — 8 scalariformibus juxta suturam angulato-carinatis, 

 ultimo haud raulto dilatato, spira vix duplo longiore, cauda attenuata leviter 

 dextrorsum flexa, sutura parum obliqva, apertura dimidia testa multo breviore, labro 

 externo juxta suturam obtuse angulato. Superficies longitudinaliter plicata, plicis 

 20 — 22 angustis haud multo elevatis ad carinam vix nodosis, caudam fere attin- 

 gcntibus, lineisqve spiralitus numerosis subtilibus infra carinam obducta. Long. usqve 

 ad 26niDi. 



b. var. ecarinata (Tab. 16, fig. 9). 



Testa minus solida, paulo angustior, apice obtusiusciilo regulariter involuto, 

 cauda magis exserta et distinctius dextrorsum flexa, anfractibus æqvaliter convexis, 

 Carina obsoleta, Long. lOmm. 



Uncini magni, forma fere eadem ac in B. nobili. Long. 0,47ii"n. 



Denne ved sin langstrakte Form og betydelig svagere udpræ- 

 gede Skulptur fra foregaaende let kjendelige Art har jeg ligeledes 

 alene truffet indenfor vor arktiske Region og her overalt temmelig 

 sparsomt. Jeg har imidlertid Exemplarer fra de fleste af mig 

 nøiere undersøgte Punkter, saaledes fra Lofoten, Hammerfæst og 

 Vadsø. Varieteten er fra Hasvig i Vestfinmarken, Den har paa 

 Grund af sine jevnt convexe Vindinger ved første Øiekast et tem- 

 melig fremmed Udseende, men lader sig dog med Lethed tilbage- 

 føre til nærværende Art, Unge Exemplarer af vor Art ere meget 

 tyndskallede og halvt gjennemsigtige. Arten er ligesom foregaaende 

 hidtil kun bleven observeret ved Grønland. 



