233 



opstillet af Møller, men har længe delt Skjæbne med tiere af de 

 i det foregaaende omtalte Møllerske Arter, idet den er reduceret 

 alene til en Varietet af Bela turricula. Jeffreys har imidlertid 

 nylig i sin Beretning om Valorous' Expedition erkjendt denne Forms 

 Berettigelse som selvstændig Art, efter før (Brit. Conchology) kun 

 at have betragtet den som en Varietet af B. turricula, Mont. Jeg 

 har tåget denne Art i største Mængde ved Vadsø paa 20 — 30 F. D. ; 

 sjeldnere ved Vardø og Hammerfæst. Længere Syd er den der- 

 imod ikke forekommet mig. Mine Exemplarer fra Vadsø stemme 

 fuldstændig overens med den grønlandske Form, hvoraf jeg har 

 havt Exemplarer til Sammenligning, mig tilsendte fra Mørch. 



149. Bela mitrula, Loven. 



(Tab. 23, fig. 9). 



Testa minus solida, alba, fusiformi-turrita, spira producta apice conico-exscrto, 

 anfractibus 7 contabulatis juxta suturam planulatis et angulato-carinatis, ultimo spira 

 vix duplo longiore, parum dilatato, cauda attenuata et levitcr dextrorsum flexa, 'su- 

 tura parum obliqva, apertura dimidia testa multo breviore, labro externo juxta sutu- 

 ram leviter angulato dein usqve ad finem caudæ æqvaliter arcuato. Superficies di- 

 stincte et subtiliter cancellata, plicis longitudinalibus 22 — 25 angustis parum elevatis 

 ad carinam vero noduloso-prominulis, fere muricatis, eaudam non attingentibus, cin- 

 gulis spiralibus elevatis, regularibus, plicis vix minoribilS decussatis. Long. 12'nni. 



Uncini forma et magnitudine iisdem B. exaratæ simillimi. Long. CjSGm™. 



Denne smukke først af Loven fra Bohusliin beskrevne Form 

 staar særdeles nær foregaaende, saa jeg har været i nogen Tvivl 

 om den specifisk kan skilles fra denne, især da jeg har fundet 

 Piltænderne hos begge af fuldkommen ens Bygning. Imidlertid har 

 jeg ved Sammenligning af en hel Svite Exemplarer dog i Skallens 

 Form og Skulptur fundet enkelte constante Forskjelligheder, som 

 har bevæget mig til at opretholde Arten. Den kjendes let fra B. 

 exarata ved sin slankere Form, den betydelig stærkere uddragne 

 Spir, den smalere mere til høire bøiede Cauda, Yderlæbens jevne 

 Krumning og det mere ligelige Forhold mellem Længdefoldene og 

 Spiralbaandene samt den ved begges Krydsning frembragte stærkt 



