260 



b. var. tenebrosa (Tab. 13, fig. 9, a — b). 



Testa angustior, uniformiter obscnre fuscata, fere nigra, maculis vel flammulis 

 nuUis, apertura minus expansa, plicis niillis, carinis apiralibus vero magis prominiilis. 

 Long, usqve ad 40n"n. 



c. var. patula (Tab. 25, fig. 2). 



Testa multo minor, colore plerumqve uniformiter fusco-brunnea, epidermide 

 parum conspicua, spira brevi et attenuata, anfraetu ultimo valde dilatato spira phis triplo 

 longiore, apertura amplissima et patula, dimidia testa multo longiore, labro externo 

 insolito modo expanso fere semicirculari. Long. 26n)m. 



Dentes radulæ: 3.4.3. 



Ved hele Finmarkens Kyst er denne arktiske Art overordentlig 

 almindelig mellem og under Stene i Fjæren. Den synes udeluk- 

 kende at være indskrænket til den littorale Region, da jeg aldrig 

 nogensinde har faaet den op i Biindskraben fra dybere Vand. Ar- 

 ten er, saaledes som Tilfældet pleier at være med de fleste litto- 

 rale Mollusker, overordentlig variabel saavel i Skallens Farve som 

 Form. Jeg har ovenfor characteriseret 3 af de vigtigste Hoved- 

 former, hvorunder den optræder hos os. Den Form, som jeg be- 

 tragter som den typiske, er ialmindelighed lys af Farve med uregel- 

 mæssige brune Shatteringer og har ofte Antydninger til Længde- 

 folder ved Suturen. Varieteten tenebrosa udmærker sig væsentlig 

 ved sin særdeles mørke, næsten sorte Farve; den er næsten lige- 

 saa almindelig som den typiske Form. Den sidste Varietet endelig 

 er ialmindelighed meget mindre end de 2 foregaaende, men dog, 

 som det fremgaar af Yderlæbens faste Consistens, fuldt udviklet. Den 

 er især udmærket ved den korte og smale Spir og den særdeles stærkt 

 udvidede og gabende Munding. Denne. Varietet er mindre hyppig 

 hos os; men synes at være den almindeligst forekommende i de 

 polare Have. Hos Exemplarer fra Behringshavet, mig sendte fra 

 Dall, er Mundingen endnu stærkere gabende og Spiren kortere 

 end hos det her afbildede Individ. Arten synes hos os alene at 

 være indskrænket til Finmarkens Kyster. Allerede ved Lofoten 

 synes den at være sporløst forsvunden; i dens Sted optræder her 

 kAin de 2 ovenfor omtalte littorale Former afB. undatum. Derimod 



