293 



30—50 F. D. Nordligere er den deriinod ikke forekommet mig. 

 Den er sydlig udbredt til BohuslHn, de britiske Øer og Middelhavet, 

 paa hvilket sidste Sted den opnaar en langt betydeligere Størrelse 

 og solidere Consistens end hos os. 



Fam. Philinidæ. 



Testa interna, tenuis, epidcrmide destituta, eonvoliita, spira minuta subimpressa, 

 apertura patula, columella simplice, acuto, operculo nullo. 



Radula distincta, minuta, sublinearis, lamellis medianis nullia, lateralibus magjnis, 

 erectis, ungviformibus, basi oomplanata, apice acuminato ; uncinis distinctis vel nullis. 



Laminæ ventriculi sive 3 angustæ, subæqvales, sive nullæ. 



Gen. Philine, Ascanius. 



Testa imperforata, alba, forma et sculptura diversa in diversis speciebus, spira 

 plerumqve distincta, minuta, involuta, raro elevata, apertura plus minusve expansa, 

 supina sæpius contracta, columella tenui, aeuta, incurvata. 



Animal amplum testa non recondendum, lobo frontali magne, epipodiis crassis, 

 erectis, pallio testam complete tegente et pone eandem plus minusve prominulo. • 



De mange forskjellige Structurforhold baade i Skallens og 

 Dyrets Bygning, som antræffes indenfor denne formrige Slægt, 

 synes at antyde , at en Opløsning af samme i Uere distincte 

 Slægter i en nær Fremtid vil blive fundet nødvendig. For Tiden 

 tror jeg dog ikke at burde foretage en saadan, men indskrænker 

 mig her kun til at antyde en binær Gruppering af vore arktiske 

 Arter efter en enkelt anatomisk Character, nemlig Mavepladernes 

 Tilstedeværelse eller Mangel. Til Slutning vedføier jeg endnu en 

 synoptisk Oversigt over alle vore nordiske Arter, grupperede efter 

 deres større eller mindre Affinitet, hvorved ogsaa er tåget Hensyn 

 til Radulas Bygning og Skallens Skulptur. 



