349 



maatte skilles generiskt fra hinanden. Hvorledes Forholdet er hos 

 de øvrige til Slægten Olathurella (Defrancia) henførte Arter har 

 jeg af Mangel paa Materiale endnu ikke kunnet afgjøre. I ethvert 

 Fald bør dog vel Cl. linearis betragtes som Typen for den egent- 

 lige Siægt Clathurella, til hvis Characteristik saaledes Mangelen 

 af Piltænder maa føies, 



pg. 263. 



Buccinum tumidulum, mihi. 



Ifølge brevlig Meddelelse har Friele under vor sidste Expe- 

 dition tåget et vel udpræget Exemplar af denne nye Art ved Jan 

 Mayen. Exemplaret stemmer, hvad der tydeligt nok fremgaar af 

 en medsendt Photographi, fuldkommen overens med det af min 

 Fader ved Vadsø tagne fuldvoxne Individ. 



pg. 289, adde: 



Utriculus ohtusus, Mont. 



(Tab, 33, fig. 10, a— b). 



Testa solida, opaca, albida, epiderraide distincta fuscat.a tecta, oblongo-ovata, 

 latitudine % circiter longitudinis æqvante, spira distincte elevata, mammillata, regii- 

 lai"i, anfractibus 3'/2 sutura distincte impressa divisis, ultimo cylindrico, ubiqve fere 

 latitudine eadem, supine abrupte truncato, inferne obtuse rotundato, apertura a vertice 

 leyiter reraota, inferne parum modo dilatata, labro externo fere recto, medio leviter 

 inflexo, columella incrassata, plica distincta obtusa ornata. Superficies sublævis, striis 

 tamen longitudinalibus (incrementi) bene conspicuis ad verticem obliqve arcuatis ob- 

 ducta. Long. 2,6>nm. 



Ihvorvel særdeles nærstaaende den af mig i det foregaaende 

 beskrevne og afbildede U. pertenuis, tror jeg dog at maatte spe- 

 cifisk adskille den her omhandlede Form og henføre den til Mon- 

 tagu's Art. Skallen er nemlig, skjøndt omtrent af samme Størrelse, 

 af en langt grovere og solidere Structur og forsynet med en tyde- 

 lig gulbrun Epidermis, som ganske synes at fattes U. pertenuis. 



