15. FLODERIS, SAM XFLORAN I TORNK LAPl'MARK. 11 



Salix jrlaucsi L. x S. hcrlnicc.a L. x polaris Wg. 

 (iiov. hy 1m-.). 



Tafl. 3—5. 



Af denna hittills icke uppnicärksamraade hybrid har jag 

 inom området funnit inemot ett 30-tal individer.^ Ungefär 

 halfva antalet anträffades inom det nedan angifna utbred- 

 ningsområdet för S. arctogena n. sp., såväl vid Riksgränsen 

 som i närheten af Vassijaure naturvetenskapliga station. De 

 öfriga anträffades högre upp på fjällen vid gråvideregionens 

 öfre gräns, en individ på Vassitjåkkos nordvästra slutt- 

 ning, de andra- på nordvästra sluttningen af Katteratt nära 

 intill ett flertal individer af den analoga hybriden S. herba- 

 cea L. X polaris Wg. X S. lapponum L. 



Några hithörande former anträffades dessutom på norska 

 sidan: i den djupa dalbildningen väster om Katteratt samt 

 på fjället söder om Sildvik. Enär icke alla dessa voro fullt 

 typiska utan till en del troligen uppkomna genom hybridens 

 återkroisering med *S^. glauca L., anser jag olämpligt att här 

 närmare beröra dem, då min erfarenhet på detta område ännu 

 är väl ringa. 



Såsom ju alltid är att vänta, då en hybrid framgått ur 

 flera moderarter, äro dess olika former starkt divergerande 

 från hvarandra. Då därföre en kollektiv beskrifning måste 

 blifva ganska sväfvande, har jag ansett lämpligt, att först 

 beskrifva en typisk intermediär (strax öster om Vassijaure 

 naturvetenskapliga station funnen) form (Tafl. 4) och där- 

 efter angifva de särskilda karaktärernas variationsområden. 



Salix glauca L. X S. herbacea L. X polaris Wg. {nov. hyhr.). 



Tafl. 4. 



Frutex decumbens, trunco usque O, .5 cm. crasso, fulves- 

 cente, ramis nitidis, brunneis; ramuli novelli atropurpurei — 



^ Detta tal angifver troligen icke hybridens verkliga frekvens i för- 

 hållande till andra sällsynta former, enär jag ända tills i det sista icke 

 lyckats differentiera densamma och af denna anledning säkerligen icke upp- 

 märksararnat den tillfyllest. Särskildt vid gråvideregionens öfre gräns torde 

 den sannolikt förekomma flerstädes inom området. 



* Här anträffades i närheten af Kader jokk inom ett område af högst 

 100 Q-meter ett lO-tal individer af hybriden, såväl han- som honbuskar. 

 Enär några bland de sistnämnda visade sig äga väl utvecklade frön och 

 S. glauca L. visade sig (åtminstone numera) blott helt svagt representerad 

 i trakten, så synes det mig icke osannolikt, att hybriden på denna lokal 

 kan hafva fortplantat sig såsom själfständig art. 



