16 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 8. N:0 1). 



■ cea L. X polaris Wg. i sig omfattade S. arctica Pall., vinna 

 bekräftelse, så vore ju önskligt att för hybriden bibehålla 

 det synnerligen lämpliga namnet S. arctica, hvilket icke blott 

 af Pallas (1788) utan äfven oberoende af denne af R. Brown 

 föreslagits för tvenne hithörande hvarandra närstående former. 

 Uppfattad i denna vidsträcktare bemärkelse skulle således Salix 

 arctica (Pall.) nob. vara synonym med 8. glauca L. X S. 

 herbacea L. X polaris Wg. (och — om förekomsten af en S. 

 glauca L. X polaris Wg. kan konstateras — i sig äfven om- 

 fatta denna hybrid). 



är yppig och ofta starkt framträdande i S. herbacea L. X polaris Wg., hvar- 

 emot arten på Novaja Semlja numera knappt synes förekomma annat än 

 i form af S. herbacea L. X polaria Wg. och därvid oftast är mycket svagt 

 representerad. Härtill kommer att äfven S. glauca L. (enligt benäget med- 

 delande af O. Ekstam) på Novaja Semlja knappt torde vara att anträffa 

 i rent tillstånd utan åtminstone inom ögruppens nordligare delar endast 

 synes uppträda med breda, mörka hängefjäll och vissa andra om S. polaris Wg. 

 vittnande karaktärer. I likhet med S. herbacea L. synes således »S. glauca L. 

 i dessa trakter numera vara i stånd att uthärda klimatet, endast om i den- 

 samma ingår en om ock ringa del af den härdigare S. polaris Wg. 



Utan att närmare kunna ingå på Novaja Semljas intressanta salix- 

 flora, något som ju ligger utom ramen för detta arbete, vill jag dock be- 

 träffande denna här bifoga några ord, som direkt beröra vårt ämne. — I 

 sitt arbete om Novaja Semljas salixflora, »Kritische Bemerkungen über 

 die Weiden Nowaja Semljas und ihren genetischen Zusammenhang, Upsala 

 1877», anför eller beskrifver A. N. Lundström ett flertal förut mindre 

 kända arter, hvilka han anser närbesläktade med S. arctica Pall. Dessa 

 artbeskrifningar äro emellertid i allmänhet mycket vaga, hvarföre de upp- 

 ställda artbegreppen äfven efter studium af originalexemplar endast ofull- 

 ständigt kunna begränsas. 



Af de till följd af materialets dyrbarhet tyvärr väl litet ingående 

 undersökningar, som jag haft tillfälle verkställa beträffande de ifrågavarande 

 salixformerna, synes det mig framgå, att det på Novaja Semlja finnes en 

 lång och med parallela sidolänkar försedd kedja af salixformer, som sam- 

 manbinda S. glauca L. med S. herbacea L. X polaris Wg. (resp. S. polaris Wg.). 

 — Denna kedja af sannolikt på hybridogen väg bildade och ofta fertila 

 mellanformer omfattar närmast intill S. glauca L. den af Lundström så- 

 som S. glauca L. v. suharctica Lundstr. beskrifna formen, hvilken är starkt 

 representerad; den öfvergår härifrån utan bestämd gräns till den likaledes 

 ymniga typiska S. arctica Pall., i hvilken karaktärerna af S. polaris Wg. 

 redan äro ganska tydliga, och går härifrån likaledes utan skarp gräns ned 

 till de vida sparsammare former, som sammanbinda S. arctica Pall. med 

 S. (herbacea L. X) polaris Wg. Kedjans sidolänkar bildas af de samma- 

 städes beskrifna S. Brownei (Ands.) Lundstr.. S. reptana (Rupr.) Lundstr. 

 och måhända äfven några former ur S. ovalifolia (Trautv.) Lundstr., be- 

 träffande hvilken sistnämnda det att döma af Ijeskrifningen synes mig 

 värdt att taga i öfvervägande, om icke för genesen af vissa andra bland 

 dessa former S. rotundifolia Trautv. spelat en roll. 



I detta samband vill jag slutligen påpeka osannolikheten af den i 

 ofvan anförda arbete framhållna intima frändskapen mellan S. polaris Wg. 

 och S. rotundifolia Trautv. Dessa arter äro att döma af det icke obetyd- 

 liga material (till största delen \ir O. Ekstams rika och väl konserverade 

 samlingar"! jag haft tillfälle imdersöka synnerligen skarpt skilda särskildt 

 beträffande de florala elementen, hvilka tydligt ådagalägga, att S. rotundi- 

 folia Trautv., hvilken påtagligen är en väl differentierad art, står långt 

 närmare S. herbacea L. än S. polaris Wg. 



