B. FLODERUS, SALIXFLORAN I TORNE LAPPMARK. 17 



Salix glauca L. x Salix herbacea L. x polaris Wo. x 

 S. phylicifolia L. (uov. liybr.). 



(Salix arctogena nov. sp. X glauca L.) 



Tafl. 6, 7. 



Inom vegetationsområdet för 8. arctogena n. sp. anträf- 

 fades ett 20-tal buskar, hvilka enligt min mening måste tydas 

 såsom hybrider mellan denna art och S. glauca L,, enär de 

 påtagligen från dessa arter lånat samtliga karaktärer. 



Salix glauca L. X Salix herbacea L. X polaris Wg. X S. phylici- 

 folia L. {nov. hyhr.) {Salix arctogena n. sp. X glauca L.) 



Tafl. 6, 7. 



Frutex repens, radicans, rarius usque 60 cm. altus, trun- 

 ois crassis, torulosis, ramis brunneis, nitidis; ramuli novelli 

 brunneo-viriduli, pilosi, graciles, nonnumquam subherbacei. 

 Folia brevipetiolata, subcoriacea, ssepe asymmetrica, obovata 

 et basi lata, inferiora obtusa, ssepe emarginata et apice rubi- 

 cunda, superiora acuminata et apice recurvata, aut basi tan- 

 tum, aut usque ad apicem serrato-dentata, novella et supra 

 et subtus pilosa, adulta vulgo tantum subtus pilis raris, 

 aequaliter sparsis, longis, crispulis ornata (siccatione ssepe 

 maculatira obscure brunnea), supra obscure viridia, nitida, 

 ssepe emerse reticulato-venosa et marginem versus punctulata, 

 subtus pallide cinereo-viridia, reticulo venarum ssepe bene 

 distincto, saltem apicem versus punctulata. Gemmse termi- 

 nales tomentosse. Amenta vulgo lateralia, rarius terminalia; 

 florifera mascula 10 — 25 mm. longa, 5 — 8 mm. crassa, pedun- 

 culo 5 — 25 mm. longo, foliis s. cataphyllis instructo amentum 

 ssepe longe superantibus. Filamenta aut basi pilosa, aut 

 tota glabra. Amenta fructifera vulgo 20 — 30 mm. longa, 5 

 — 10 mm. crassa (rarissime usque 60x20 mm.), pedunculo 

 longo (vulgo 20 — 30 mm., rarius usque 50 mm.), cataphyllis 

 s. foliis ([2 — ]3 — 5) bene evolutis instructo, rhachide vulgo 

 parce tomentosa; bractese brunnese, obtusse, parce tomentosse. 

 Capsulse obtusse, adpresse tomentosse, stylo brevi — elongato, 

 stigmatibus alte bifidis, brunneo-nigricantibus. 



Enär S. arctogena nov. sp. enligt hvad nedan (se denna 

 art!) framgår torde hafva uppkommit genom hybridisering 



Arkiv für botanik. Band 8. Nio 9. 2 



