24 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND S. NIO S). 



sidor gräsgröna (bos . S. polaris Wg. glänsande mörkgröna), 

 dess baksidor blekgröna med väl utveckladt ådernät, som å 

 de torkade bladen är starkt upphöjdt öfver ytan (hos S. po- 

 laris Wg. mörkgröna, släta med synliga sidonerver men utan 

 utprägladt ådernät). — öfriga skiljemärken mellan S. herbacea 

 L. och S. polaris Wg. utelämnas här såsom varande förut 

 tillfyllest uppmärksammade. (Se f. ö. nedan S. polaris Wg.!) 

 S. herbacea L. hybridiserar inom området med S. glauca 

 L., S. hastata L., S. lapponum L., 8. herbacea L. X lapponum 

 L., S. polaris Wg. och S. herbacea L. X polaris Wg. 



Salix herbacea L. x laiiata L. 



Denna vackra och i regeln mycket lätt igenkännliga hy- 

 brid är påtagligen långt mindre sällsynt än man hittills an- 

 tagit. Själf har jag i naturen sett ett hundratal individer 

 af densamma. Inom det undersökta området anträffade jag 

 några och sextio buskar, samtliga i trakten af Katteratt eller 

 invid Vassijaures södra strandområden. Ett tiotal individer 

 fann jag i Norge, väster om Katteratt. 



8. herbacea L. X lanata L. uppsöker med påtaglig förkär- 

 lek fuktiga och stenbundna lokaler, särskildt strandområden 

 till fjällbäckar, som ofta öfversvämmas och af denna anled- 

 ning äro mindre tätt bevuxna. Det öfvervägande flertalet 

 buskar anträffades i låglandet; enstaka individer dock ända 

 uppe vid gråvideregionens öfversta gräns, t. ex. å västra 

 strandravinen till Kaderjokk. 



Hybriden erbjuder jämförelsevis små växlingar i sina 

 karaktärer och särskiljes i naturen af den erfarne undersö- 

 karen vanligen redan på afstånd från 8. herbacea L. X lappo- 

 num L. genom sin ljusare, mer i gult stötande färgton. Från 

 denna ganska närstående hybrid skiljes den f. ö. oftast utan 

 svårighet genom sina tjocka, breda, utprägladt nätådriga och 

 särskildt i spetsen med långa, raka, gulaktiga hår beklädda 

 blad samt framför allt genom kapslarnas fullständiga frihet 

 från hårbeklädnad. Bladens hår kunna stundom, särskildt hos 

 individer, som växa invid vattendrag och därföre tidtals äro 

 öfversvämmade, nästan fullständigt försvinna, och hybriden 

 erinrar då starkt om 8. hastata L. X herbacea L., från h vil- 

 ken den dock såsom ofvan framhållits i regeln säkert kan 



