30 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 8. NIO 9. 



brevibus curvulisque, subtus crebrioribus (prsecipue secus 

 costam), longioribus, subrectis, sursum spectantibus, saepe 

 penicillum formantibus apicem folii superantem, supra nitida, 

 obscure viridia, vulgo laevissima, rarius reticulo venarum 

 ornata minus bene evoluto et vix emerso, subtus dilute 

 viridia, apicem versus saepe rubicunda, costa bene distincta, 

 reticulo venarum paullulum tantum evoluto, venis primariis 

 vix distinctis, haud emersis. Amenta lateralia, pedunculo 

 (2— )8— 16(— 30) mm. longo, foliis (1— )2— 3(— 5) vulgo 

 bene evolutis munito, rhachide satis gracili, tomentosa; brac- 

 tcce vulgo magnae, latae, obtusae, castanese, tomentosse. Fila- 

 menta glabra. Stylus elongatus, gracilis, dilute luteo-viridu- 

 lus ; stigmata elongata, angusta, dilute luteo-viridula — brun- 

 nea, apice bifida. Amenta fructifera parva (7 — 20 mm. longa, 

 5 — 10 mm. crassa); capsulae subsessiles, conoideae, tomentosse, 

 cinerese v. cinereo-violascentes. Semina vulgo paucissima, 

 minus bene evoluta. 



Ehuru af egen erfarenhet väl bekant med vanskligheten 

 att diagnosticera nya s. k. trippelhybrider inom Salix-släktet, 

 så. har jag icke dragit i betänkande att i detta fall frångå 

 en från början tilltänkt reserverad hållning i frågan, enär 

 allt synes mig tala för, att min of van framlagda tolkning af 

 hybriden är den rätta. Ty frånsedt det förhållandet, att de 

 ifrågavarande formerna enligt min åsikt icke kunna förklaras 

 såsom hybrider mellan endast två arter, utan peka hän mot 

 de tre här ofvan angifna, så bör ej själfva genesen i detta 

 fall synas synnerligen öfverraskande i betraktande af de lokala 

 förhållanden, i hvilka de uppkommit. — Därvid må framhål- 

 las två ofvan anförda sakförhållanden, nämligen att inom 

 området växa dels kanske ett tiotusental individer af S. her- 

 bacea L. X lapponuin L., bevisande en oerhördt stark sexuel 

 frändskap mellan S. herbacea L. och S. lajjpojium L., dels ett 

 knappast mindre antal individer af S. herbacea L. X polaris 

 Wg.. hvilka i oaf bruten följd öfvergå i 8. herbacea L., med 

 h vilken de således åtminstone i dessa gränsformer måste vara 

 mycket närstående i sexuelt hänseende. Att nu S. lappo- 

 num L. skulle utsträcka sin sålunda bevisligen starkt utpräg- 

 lade sexuela affinitet till 8. herbacea L. älven till den denna 

 art ytterst närstående och på platsen lifligt fruktificerande 



