H. FLODERUS, SALIXFLORAN I TORNE LAPPMARK. 31 



S. Iterhacea L. X 'polaris Wo. erbjuder åtminstone för mig 

 intot osannolikt. 



Från 8. herhacea L. X lapponiim L. skiljer sig hybriden 

 genom flora från S. polaris Wg. lånade karaktärer. Bland 

 dessa må här framhållas den karakteristiska underjordiska 

 stamförgreningen, de örtartade, späda, utspärrade smågre- 

 narna, de ofta asymmetriska, stundom vågbräddade, oftast 

 helbräddade, å öfversidan släta och glänsande, i ungt till- 

 stånd rodnade och skarpt punkterade bladen, samt slutligen 

 de breda, tvärhuggna, mörkbruna hängefjällen. (Se f. ö. ne- 

 dan beträffande karaktärerna hos S. polaris Wg. vid redogörel- 

 sen för denna art!). Gifvetvis uppträda icke alla dessa 

 karaktärer samtidigt utan i kombinationer, som erbjuda stor 

 omväxling hos hybridens olika former. 



Från S. herhacea L. X polaris Wg., som i sina yppigaste 

 former närmar sig hybriden, skiljer den sig genom resligare 

 växtsätt, gröfre grenar och årsskott, filtludna terminala knopp- 

 bildningar, fa«!tare, mer utdragna, spetsade, i ungt tillstånd 

 äfven på öfre ytan håriga blad, i regel sidoställda och jäm- 

 förelsevis kortskaftade hängen, långt utdragna stift och långa 

 smala märkesflikar. 



I likhet med S. herhacea L. X lapponum Tj. synes äfven 

 S. herhacea L. X polaris Wg. X S. lapponum L., ehuru ofta 

 svagt fruktificerande, kunna hybridisera med sina båda mo- 

 derarter. — Sålunda fann jag vid Riksgränsen nära sjön 

 Vassijaure en c:a 30 cm. hög steril buske, hvilken erbjöd 

 karaktärer, intermediära mellan denna hybrid och S. lappo- 

 num L. På nordöstra sluttningen af Katteratt anträffade 

 jag tre krypande buskar (J", ^), som hufvudsakligen genom 

 något gröfre grenbildning samt fastare, stundom äfven på 

 öfversidan svagt håriga och med tydligt utpräglade spetsar 

 försedda blad skilde sig från S. herhacea L. X polaris Wg. I 

 närheten af dessa former växte såväl S. herbaceah. X polaris 

 Wg. X S. lapponum L. som denna hybrids moderarter. 



Samma tolkning som åt de tre sist beskrifna bör sanno- 

 likt gifvas åt två närbesläktade, ganska märkliga former, 

 funna på Katteratts nordvästra sluttning inom eller strax 

 ofvanför det nedan angifna utbredningsområdet för S. arcto- 

 gena n. sp. Från öfriga af mig funna former af S. herhacea 

 L. X polaris Wo. X S. lapponum L. skilja de sig genom min- 



