B. FLODERUS, SALIXFLORAN I TORNE LAPPMARK. 35 



mera glest växande individerna visa mindre vegetativ kraft 

 och fertilitet och mer likna annorstädes funna hithörande 

 former (se nedan!). Dessa sistnämnda individers alltjämt 

 hybrida natur synes mig därföre sannolik. 



Det område, inom hvilket jag anträffade S. arctogena n. 

 sp., är ganska inskränkt. Det bildar ett omkring 10 km. 

 långt och högst 1 — 3 km. bredt bälte omkring de lägst lig- 

 gande delarna af Katteratts och Vassitjåkkos nordliga och 

 nordvästra shittningar. Detta bälte når ända ned mot Vas- 

 sijaures stränder och torde i vertikal riktning icke öfver- 

 skrida 100 meter, bortsedt från en i Norge väster om Katte- 

 ratt funnen steril, förkrympt individ, som anträffades c:a 

 100 meter högre upp än öfriga inom området funna exem- 

 plar. I områdets utkanter representeras arten f. ö. alltid af 

 mycket glest spridda, vanligen sterila, mindre buskar, som 

 ej oväsentligt afvika från de i dess centrum uppträdande, 

 yppigare och mer karakteristiska formerna. Såsom af ofvan 

 lämnade beskrifning framgår ligger artens utbredningsområde 

 hufvudsakligen i Sverige; det når endast 2 å 3 km. in i Norge, 

 hvarest jag sett blott ett 10-tal buskar af densamma. 



Salix herbacea L. X polaris Wg. X S. phylicifoUa Ij. (nov. hybr.) 



Salix arctogena (n. sp. hybr.). 

 Tafl. 10, 11. 



Frutex decumbens, radicans, circiter 10 cm. altus; rami 

 cinereo-fulvescentes, glabri; ramuli novelli graciles. Folia 

 lanceolata — ovalia — cordata et saepe emarginata, serrato- 

 dentata, supra Isevia, glabra, obscure viridia nitidaque, sub- 

 tus dilute viridia, nonnihil reticulato-venosa, basi satis in- 

 conspicue, apicem seepe rubicundum versus manifestissime 

 punctulata, pilis munita raris, longis, tenuissimis, curvulis, 

 autumno ineunte pro parte maxima evanescentibus, tantum 

 in apice folii diu persistentibus et penicillum apicem supe- 

 rantem formantibus; costa foliorum inferiorum bene evoluto- 

 rum sese jam prope basim in venas incurvas dissolvens. Pe- 

 dunculus cum amento subaequilongus, vulgo cataphyllis 2 — 4 

 bene evolutis, amentum saepe superantibus munitus; bractese 

 sparsse, vulgo saltem in apice nigricantes, latse, obtusse, pilis 

 curvulis vestitse. Nectaria crassa, vulgo nonnihil emarginata, 

 raro bifida. Filamenta glabra; pollinis granula admodum 



