B. FLODERUS, SALIXFLORAN I TORNE LAPJ•^IARK. 4i) 



att formen i fråga visar förhöjd förmåga att uthärda klima- 

 tets inflytande. 



Invid stranden af Vassijanre anträffades några individer 

 med väl utveeklade, kraftiga blad uppbärande hängeskaft, 

 fornur, hvilkas genes sannolikt oftast grundas på en om 

 oek aflägsen inblatidning af S. w/ö^^/caw.v Sm.; i andra fall torde 

 jS. glauca L. eller måhända S. arctogena n. sp. hafva spelat 

 en analog roll. 



S. phyNcifolia L. hybridiserar inom området med S. arc- 

 togena n. sp., S. glauca L., S. glauca L. X johylicijolia L., 8. 

 nigricans Sm., 8. nigricans Sm. X phylicifoliali. samt måhända 

 äfven med 8. myrsinites L. 



Salix pliylicifolia L. X polaris Wg. (hov. Iiybr.l 



Tafl. 12. 



Denna hybrid torde icke vara funnen inom området.' 



' Vid Stölaäns öfre lopp på Dovre fann jag (24. VII. 1905) i öfre grå- 

 videregionen en mellan S. phylicifolia L. och S. polaris Wg. intermediär 

 form inom ett område, där S. polaris Wc. var allmän, men »S'. hcrbacea L. 

 endast sparsamt förekom. Enär hybriden hittills torde vara okänd, må här 

 i betraktande af dess nära förvandtskap till S. arctogena n. sp. bifogas en 

 kortfattad beskrifning däraf, ehuru en dylik egentligen faller utom detta 

 arl)etes ram. 



Salix phylicifolia L. X polaris Wg. (nov. hybr.". 



Tafl. 12. 



Fnxtex decumbens, radicans, circiter 20 cm. altus ; rami elongatis 

 nitidi, brunnei, saepe more peculiari Salicis polaris Wg. ramulos conferto- 

 subradiatim emittentes, in partibus suVjterraneis cortice saipe flavo-albie 

 cante obtecti; ramuli novelli graciles, fulvi, glabri, nonnumquam vald- 

 elongati. Folia exstipulata, satis longepotiolata, saspe asymmetrica s. obli- 

 qua. inferiora late obovata, superiora late rhomboideo-ovata et conspicue 

 mucronata, mucrone haud recurvato, raro integerrima, vulgo (apice inte- 

 gerrimo excepto) sparsim minuteque denticulata. supra obscure viridia, 

 nitida. la?via, epilosa, subtus glaucescentia, apicem versus punctulata, pi-a-- 

 cipue secvis costam venasquo primarias pilis munita satis raris, longis. paul- 

 lulum curvatis, sursum spectantibus, pro parte maxima evanescentibus, in 

 apice folii tamen subpersistentibus et penicillum apicem superantem ior- 

 niantibus, apice foliorum inferiorum saepe rubicundo. Quoad nervaturam 

 inter S. phylicifolium et S. polaruni intermedia, costa foliorum inferiorum 

 sese mox in venas aequales, incurvas dissolvente, folioruin superiorum au- 

 tem usque in apicem percurrente, lata, pallide flava, e basi usque ad api- 

 cem venas satis inconspicuas emittente, reticulo venarum secundariarum 

 semper admodum indistincto. Amenta valida (18X10 mm. , densa. peduncido 

 amentum vix »quante v. paullulo breviore, cataphyllis (2 — )3 bene evolutis 

 munito; bracteae latae, obtusoe, nigricantes, pilis ornatsp longis, crispulis; 

 filamenta glabra. 



Arkir för holanik. IhouJ 8. N:o 0. 4 



