16. Marts. -^ 42 ^ 6. Møde. 



arbejdet under et stærkt Tryk, der paa mange Punkter har sat 

 Mærker i Afhandlingen, idet denne jævnhg lider under formelle 

 Mangler og Skjødesløsheder. Ogsaa forskjellige Fejl i Enkelt- 

 hederne lade sig maaske tildels forklare heraf. 



V'ærre er det dog, at den første Afdeling, som skulde 

 indeholde den egentlige Besvarelse af Spørgsmaalet , i mange 

 Tilfælde kun giver Antydninger og — mere eller mindre sand- 

 synlige — Formodninger, men ikke udtømmende Beviser for 

 disses Rigtighed. Ogsaa er Forfatteren tilbøjelig til at tilskrive 

 løsrevne tlnkeltheder og ganske enestaaende Fænomener en 

 Betydning, som der efter vor Mening ingenlunde kan til- 

 lægges dem. 



I Behandlingen af Reformationstidens Sprog tilskrives der 

 med en Ensidighed, hvori som bekjendt ogsaa tidUgere For- 

 fattere have gjort sig skyldige, (Uir. Pedersen en altovervejende 

 Indflydelse paa Skriftsprogets Dannelse, uden at hans Forhold 

 til de andre samtidige betydelige Forfattere (vi fremhæve sær- 

 lig P. Palladius) eller Forholdet mellem hans Sprog og Sproget 

 i Chr. Ill's Bibel gjøres til Gjenstand" for nøjere Fndersøgelse. 

 I det hele taget savne vi i høj Grad en indgaaende Behandling 

 af Bibeloversættelsen fra 1550. Det samme gjælder Forholdet 

 mellem Chr. Pedersens Sprog og det samtidige Regerings- og 

 Kancellisprog, en Undersøgelse, som vi tillægge en stor Betyd- 

 ning for Spørgsmaalets alsidige Besvarelse, men som Forfatteren 

 slet ikke har optaget. 



Paa den anden Side fremhæve vi med Glæde, at den Plan, 

 Forfatteren har lagt for sit Arbejde, er klart og overskueligt 

 gjennemført, hvad der ogsaa viser sig i det lille Slutningsafsnit. 

 hvori han kort sammenfatter Gangen i sine Undersøgelser og 

 disses Resultater. Ligeledes finde vi rundt om i Afhandlingen 

 gode og rigtige Iagttagelser, der ikke blot ere af Vigtighed for 

 Besvarelsen af det stillede Spørgsmaal, men ogsaa paa ad.skillige 

 Punkter kaste nyt Lys over dette. 



I den ('Særlige Del" af Afhandlingen var det Forfatterens 



