Nogle [{emærkii. om fiikolle vaiiskoliiic Pali-Ord i Jåliika-liogoii. 17 



V. 753. Etain adinavaiii fiatvti 



n i s s a y e s II maliahbliayaih 

 anis s i to aniipadano 

 sato l)liikkliii ])aril)l)aje. 



Men hvorledes det nu end forholder sif^' dermed, saa tror 

 jeg i alle Tilfælde, at K. gjør Kommentatoren stor Uret, naar 

 han mener, at denne har henlVii't asita til as =-- ar i IJclvd- 

 ning af ,æde'. Dette fremgaar aldeles ikke af Kommentaren, 

 thi naar det i samme hedder: ,asito ti dhato snhito hntva', 

 saa maa dette simplest og naturligst opfattes som: va;rende 

 fornøjet og glad, nemlig paa Grund af, at han nu var 

 sluppen fri; og selv om Kommentator skulde have henført 

 asita til as = ae, hvad man forøvrigt ikke kan se, saa maa 

 han dog have taget det i den overførte Betydning ,at nyde', 

 ,hhuj', thi der staar jo aldeles ikke noget i Verset om at æde 

 og tilfredsstiUe sin Sult, og heller ikke i Fortællingens Ord er 

 der noget om at mætte sig, det hedder blot i ren Almindehghed : 

 ,so evaiii vatva mahajane niddaiii okkante yottaiii khaditva 

 suhito hntva palayitva attano samikanam gharam eva gato, 

 overbed han Remmen og flygtede glad hjem', han mætter sig: 

 jo dog' ikke paa Læderremmen. 



At dhiita og suhita maa opfattes i denne almindelige 

 Betydning, tror jeg klart fremgaar af det ovenfor anførte Vers 

 Jat. Il -g- , i hvilket suhita staar parallelt med sukhita og 

 derfor umuligt paa dette Sted kan betyde ,mæt', men maa for- 

 staas som , veltilfreds, veltilpas, glad, fornøjet'. 



Men K. har ikke blot misforstaaet Kommentaren, han har 

 heller ikke forstaaet Participiet dhata. Han henfører nemlig 

 dette til Boden dhe, ,zuigen', hvormed det intet som helst 

 har at gjøre. Dhata er en regelmæssig Tillægsform af dha 

 = S. dhra, dhrai, der i Dhatupatha forklares ved ,t_rptau', 

 af Westergaard oversættes ved ,satiari, satisfieri', og af Wilson 

 og M. Williams ved ,to he satisfied or pleased'. 



