Nogle IScmærkii. om enkcKr vaiiskcligf Pali-Ord i .litaka-lioccii. •2l> 



skrifterne og: Kommentaren, aldeles unødvendigt, fordi vi ofte 



have Foden — ^ i Midten og ca er paraliell med ca'erne 



i næste Linie. 



Adejjlia 1—2. 

 Disse to Ord ere allerede identificerede af K. Miillcr i 

 hans Pali Grammar S. 48 og 5 i. 



Jill. III jg kan restitueres ])aa følgende Maade : 



Nanu te sutaiii hrahmana bhannamaue: 

 deva na issanti [purisa] parakkamassa, 

 damo samadhi manaso adejjho 

 avyaggata nikkhamanan ca kale 

 dalhan ca xii'iyarii [purisa] i)arakkamo ca 

 ten' eva asi [vij jayo Assakaiiarii. 



Prof. K. vil læse na i Stedet for nanu, der er aldeles ingen 



Cirund hertil, da vi meget ofte have — — med en 0|)- 



takt i første Fod, f. E\.: 



Sabbesu bhutesu nidhaya dandaiii 



avihethayam afinataram pi tesarii 



na puttam iccheyya kuto sahayarii etc. 



Sutta-Nipata V. 35 og mange andre Steder. 



oBhafinamane kan hier niets ånders wezen dan de acc. sg. 

 n. van een passief Teg. deehv. en is daarom door den scholiast 

 niet verstaan. Had hij Magadhi gekend, dan zou hij geAveten 

 liebben dat Mag. -e = Skr. -am zijn kau). Den, der ikke har 

 forstaaet bhafinamane, er lir. Prof. K. og ikke Scholiasten. 

 Denne gjengiver nemlig samme ganske rigtig ved vacane bhafi- 

 namane , thi bh. er en Locativns absolutus impers., saaledes 

 som ousaa anden Steds forekommer f. Ek. Jat. III ^4' : Haia 



^ lo •' 



Hodhisattassa vacanaiii sutva dhammena vinicchini, dhammena 

 V in i c chiy amane brahmaniss" eva doso jato, du Kongen 

 havde hørt Bodhisatta's Ord, overvejede han Sagen med Ret- 

 færdighed, og da der var overvejet med Retfærdighed, faldt 



