Nogle IJeiiiærkn. i.iii onkcKc xaiiskcliue Pali-Oid i .lalaka-liogen. \l 



firamniatis«'!) onzimiii^- eii iiicliiscli (uizuiver". Ilf. K. er alle 

 Tider temmelig rask paa det. Jeg har ikke rettet ajakara til 

 aj - for det forste fordi intet af llaaiidskrifterne har a, for del 



andet fordi ofte forekommer i fnrste Fod, se l)h[i. 



S. 439, og for det tredie fordi Derivativer dannede ved a uden 

 Vriddhering af Begyndelses - Stavelsen virkelig forekomme, om 

 endog kun sjælden, se AVhilney's S. Grainmar jJ 1209. 



Accahasi i V. 2 udlægger Kommentaren ved ativiya 

 ah ar i, ,bragte i Overflødighed'. Man vilde vente abbhahasi, 

 der ganske vist, som K. gjør opmærksom paa, ved Fejllæsning 

 af det sammensatte Tegn for abblia kan være bleven til 

 accahasi, og i Jat. III j^ læser ogsaa H ab hi og C^ har 

 rettet ati- til abhi-, men paa den anden Side forekommer 

 atiharati saa ofte, at det ikke synes at kunne være en Fejl- 

 læsning. Se Dr. Morris i Journal P. T. S. 1886 S. 106: ati- 

 harati seems to mean ,to take back' (Mahav. I 25,16; Cnllav. 

 Vm 1 — i; Suttav. I p. 18). 



LIdapatto." Addasa. Pi tus. 



Udapatto si vegeua 

 hall pakkl.i dijuttamo 

 olokayanto vakkaiigo 

 pabbatani vanani ca. 

 Addasa pathaviiii gijjlio 

 yathåsåsi p i t u s sutarii 

 sagarena parikkhittam 

 cakkam va parimandalarii. 



Jat. Hl -^i^. 



Jeg opfattede fra først af udapatta som et Ord sammen- 

 sat af udac og pattra, ,med opadgatiende Vinger', og derfor 

 valgte jeg si som Følgeord, men jeg er nu tilbøjelig til at tro, 

 at K. har truffet det rette, naar han mener, at a er Augment, 

 og at der i det hele skjules en Aorist, saa at altsaa ud-apatto 



