64 l'^- Hord.'ini. 



NH^ CH.,NH, 



HN' ^ ^^ CH, NH., ^ ^ 



Ammoiiiiimiltc Æthylenammonitimilte 



(Æthylendiaminliydrat). 

 Det lige nylig over Kalihydrat rektificerede Æthylendiamin- 

 hydrat har ikke alkaliske Egenskaher (farver ikke strax rødt 

 Lakmuspapir hlaat) før efter Tilsætning af Vand; staar det der- 

 imod hen selv en kort Tid, trækker det noget Fngtighed til sig 

 og kan jo saa virke som en virkelig JJase (d. v. s. en Hydroxyl- 



CH^ — NH.,{OH) 

 forbindelse aitsaa egentlig ' „ j^j^ inR\ ^"'^^^^8*^ Æthylen- 

 diaminliydrat Ml. 



For nøjere at undersøge , om denne Analogi mellem Am- 

 moniak og- Æthylendiamin virkelig linder Sted i det enkelte, 

 har jeg fremstillet nogle karakteristiske Salte og Dobbeltsalte af 

 Æthylendiamin, og Fremstillingsmaaderne og de analytiske Re- 

 sultater findes anførte i det følgende. 



CH, NH., Cl 

 Æthylendiamitiklorid ^j/ ^rrr ru fremstilles let ved at 



neutralisere Hydratet med Klorbrinte eller ved efter Hofmanns 

 Methode at ophede Æthylenklorid med Ammoniak i tilsmeltede 

 Rør. Der maa bruges saa stort et Overskud af Ammoniak som 

 angivet i ovenomtalte (Krauts) Modifikation af Hofmanns Me- 

 thode; tages mindre, faas kun et ringe Udbytte af Æthylendia- 

 minsalt, men derimod dannes en stor Mængde Salmiak og 

 Kloridet af en Base af Pyridinrækken. Kramer har paavist'-^), 



CH., 



at det isomere Æthylidenklorid Att/^/ ^sd lang Tids Opvar- 



ming til høj Temperatur med Ammoniak giver KoUidin; det er 

 efter Kogepunktet og øvrige Forhold at dømme den samme 

 Base, der dannes af Æthylenklorid, uaar der ikke er et meget 



M Varmetoningeii vod Stoffets Reaktion paa Vand maa vel egentlis for; 



iinnne afgjore dette Sijorgsniaal. 

 -) Kramer: lieiichte 3 i). 202. 



