90 Jtihii Sebelieii. 



Det ses altsaa heraf, at Garvesyren er i Stand til at ud- 

 fælde hvert Spor af Ægii^ehvidestof, i det mindste for de her 

 undersøgte tre Arters Vedkommende. Dog maa det bemærkes, 

 at for at Bundfældningen skal lykkes, er det nødvendigt, at der 

 findes en tilstrækkelig Saltmængde i Oi)løsningen; en saa godt 

 som askefri Æggehvidestofopløsning vil fældes lige saa vanske- 

 ligt af Garvesyre, som ved andre Koagulationsmethoder (\ in- 

 aand, Kogning). Er Opløsningen meget fortyndet, gjør man 

 derfor bedst i at tilsætte noget Kogsalt, eddikesurt Natron, 

 svovlsurt Magnesia eller lignende. 



Forsøgene i foran staaende Tabel synes ogsaa at antyde, 

 at et Overskud af Garvesyre ikke indvirker skadeligt paa Bund- 

 fældningens Fuldstændighed ^). Dette fremgaar dog endnu 

 sikrere af følgende Forsøg: 



Af en Oplosning af rent Kasein i lidt fosforsurt Natron 

 bundfældtes 



a. 5,358 gr. med '^ cc. Garvesyreopløsning. Det fyldige Bund- 

 fald indeholdt efter I dvaskning 0,01372 gr. = 0,256 "^/o TV. 

 Filtratet viste sig ganske kvælstoffrit. 



b. 5,363 gr. med 20 cc. Garvesyreopløsning. Bundfaldet 

 samler sig herved som harpixagtige Klum|ter; det indeholdt 

 0,013.58 gr. N. = 0;253°/o, medens Filtratet ogsaa her var 

 ganske k v æ 1 s t o f f r i t . 



løvrigt er Bundfaldets Behandling ingenlunde ligegyldig. 

 Bundfældningen bor ske i Kul d e n og A askningen foretages 

 med koldt \ and. Udvasker man med kogende Vand eller 

 \ inaand, \il en betydelig Del af det fældede Æggehvidestof 

 atter gaa i Opløsning, som det fremgaar af uedenstaaende 

 Forsøg. 



') Ved et overmaade stort Overskud af Fældnlngsmidlet vil dog muligvis 

 den betydelige Vinaandmængde, der herved bringes i Blandingen, koninie 

 til at virke hindrende (se nedenfon. 



