Studier over Æggehvidestoll'eriies ;malyt. iJesteuimeJse. 99 



tyndet Opløsniiiir af svovlsurt Kobberilte (1:100), indtil man 

 skimter en be^eyndende Farvenuance, (laar denne i Hetnin^' 

 af rent blaat, saa skyldes den Ammoniakken, bar den deri- 

 mod en rødliii' violet Tone, saa beror det paa tilstedeværende 

 Pepion. Denne Reaktion er ingenlunde lin. Et Kontroiforsug 

 med ren mættet Oplosnine af svovlsur Ammoniak, bvortil var 

 sat ca. 0,005 ^/o Pepton i vandig f>pløsning og som med (larve- 

 syre gav et tydeligt lUmdfald , opløseligt i Overskud, gav kun 

 en ren blaa Farve , b\ orimod man ved Tilsætning af saameget 

 Pepton (ca. 0,i^o), som Se bmid t - Miillie im angiver som 

 normal Bestanddel af iMælk, erboldt en meget stærk og tydelig 

 rødviolet Reaktion. Aled Mælk og lignende bør Prøven altid 

 udføres og bedømmes nogenlunde i ét; venter man en Timestid, 

 saa vil der altid indtræde en Rødfarvning af udskilt Kobber- 

 forilte, hidrørende fra Mælkesukkerets Indvirkning paa den 

 stærkt alkaliske Kobberopløsning. 



Garvesyreprøven udføres ved, efter det saltmættede Filtrats 

 Fortynding med ca. sit lige Rumfang Vand, at tilsætte en ringe 

 IMængde Garvesyreopløsning. Tilstedeværelse af Pepton vil da 

 fremkalde et JJnndfald, som vil forsvinde paany ved Tilsætning 

 af Overskud af Garvesyre. 



Ved paa disse Maader at prøve Mælk paa forskjellige Tider 

 af Aaret, saa\el 1 uskummet som i skummet Tilstand, saavel 

 fra en hel Resætning som fra enkelte Køer, i sidste Tilfælde 

 baade i Regyndelsen og i Slutningen af Laktationsperioden 

 erholdtes trods hyppige Forsøg aldrig noget Spor af Reaktion 

 hverken ved Riuretprøven eller med Garvesyre. Ligeledes for- 

 blev Undersøgelsen paa Peptoner i Raamælk uden positivt Re- 

 sultat. Ikke heller i Mælk, som ved 10 Dages Henstand ved 

 c. 10° C. var bleven stærk sur, kunde jeg, i Modsætning til 

 HofmeisterM, eftervise Pepton. 



Det samme gjælder ogsaa sur Kjærnemælk. 



') Zeitschr. f. pliysiolog. Chemie. li. 



