studier over Æggehvidestoll'eriies aiialvt. IJesteniiiielse. 113 



2i 10,180 gr. Opløsning gav i i%50^-IUuultaklet 0,01750 gr. N. 

 j: 0,172 "i o Kasein-^. 

 og i Filtratet ndfældtes med (iarvesyre 0,0154 gr.IN. o: 0,151 

 «/o Alb.-IS., altsaa ialt 0,;v23 % I\. 



II. 4,862 gr. Kaseinopløsning indeli. 0,01610 gr. .N. .): 0,331 ^o. 

 10,193 gr. Albaminopløsning — 0,00686 gr. ^. o: 0,067 ^o. 



\ ed Blanding af ligestore Rninfang (30 cc.) af disse Op- 

 løsninger erholdtes en Opløsning med 0,2(X) "/o total N., og med 

 0,166% Kasein-N., 0,034 "/o Albumin-N. 



9,780 gr. Opløsning gav i M/»SOi-l}nndtald 0,01568 gr. >. .r. 

 0,160% Kasein-IS. og i Filtratet herfra med Fosfor- 

 Avolframsyre et Bnndfald, hvori 0,0042 gr. N. .): 0,043 ^ o 

 Albnmin-N. 

 lait \ar fundet 0,203 «; o totalt IV. 



Adskillelsen af de to Æggehvidestofter har altsaa været saa 

 fuldstændig som muligt, og Overensstemmelsen mellem de fundne 

 og beregnede Værdier er saa fuldstændig, som den kan ventes 

 af sædvanlige kvantitative Analyser. 



\i skulle i denne Sammenhæng endnu berøre et Forhold, 

 som atter i det sidste Aar er blevet fremdraget af DuclauxM, 

 og som, ifald det virkelig var af den Art, som denne Forfatter 

 angiver, vilde annullere hele den ovenfor udviklede og begrun- 

 dede Adskillelsesmethode mellem Mælkens to væsentligste Ægge- 

 hvidestotfer. 



Duclaux opstiller (1. c. S. 31) de to Spørgsmaal: 



1. Indeholder det med svovlsur Magnesia frembragte Bund- 

 fald alt Kasein i Mælken? og 



2. indeholder dette Bundfald ikke andre Æggehvidestoft'er end 

 Kasein? 



Det første Spørgsmaal besvarer han med et Nej! »car le 

 liqnide fdtré, chauffé ponr separer Talbumine, fdtré a nouveau 



M Duclaux: le lait. Paris 1887. 



