156 Japetus Steeiistrup. 



ret videnskabelig- Gænge, og paa hvilke de følgende TJlade maaske 

 allerede turde give ret slaaende P]xempler. 



For mig liar det været en egen Tilfredsstillelse, at det blev 

 mig forundt, selv persoidigen at tage i Øjesyn og ved Prof. 

 Alaskas venskabelige Imødekommen at stifte nøjere Bekjendt- 

 skab med et efter min Mening for Videnskaben saa betydnings- 

 fuldt Materiale, som det af ham baade tilvejebragte og tilrette- 

 lagte Udbytte fra hans fleraarige Undersøgelser af Miihrens 

 Knokkelhuler og af dets Loss- Station ved Pi" ed most. At 

 kunne her olfentlig og varmt anerkjende dette, er mig saa 

 meget kjærere, som jeg, hvad nedenfor vil sees, har en saa 

 sta^'kt afvigende Mening fra denne min Kollega om Tydningen 

 af det, man med Hensyn til Spørg smaal et om Menne- 

 skeslægtens Ælde kan og bør læse sig til paa Tilstanden 

 af Knoklerne i hans lærerige Samling. For bestemtere at have 

 begrænset det Omraade , indenfor hvilket en mere skrigende 

 Uoverenstemmelse mellem min og Prof. Mask as Opfattelse 

 af IIule-Resultaterne ligger, vilde jeg dog gjerne her endnu til- 

 føje ét. Hvis der virkeligen, som Videnskaben saa højligen maa 

 ønske det, kan iværksættes en fortsat Undersøgelse afMammuth- 

 Stationen ved Pi'edmost, og denne kunde blive udført med 

 den ønskelige Omsigt og Ro , — hvorfor vistnok fornøden Ui- 

 stand fra det olfenlige helst burde forud sikres den, — da er det 

 allerede foreliggende Materiale i l)r. Maskas Samling for mig 

 et fuldt Vidnesbyrd om, at denne Undersøgelses Fort- 

 sættelse og Afslutning n a^, p p e vil d e kunne lægges 

 i bedre Hænder end hans. 



En ganske anden og særegen Fortjeneste vil det efter- 

 liaanden indrømmes, at Hr. Professor Dr. K. Maska har indlagt 

 sig hos alle Videnskabsmænd, der paa en mere alvorlig Maade 

 interessere sig for Spørgsmaalet om Menneskeslægtens Op- 

 træden her i den forhistoriske Tid, nemlig ved Udgivelsen af 



