160 Japetus Steeastrup. 



opsummere de enkelte Træk eller Data, som Udbyttet af de to 

 Fundgruber bver for sig gav, sammen til ét Totalbillede. 



Af Trækkene i det saaledes hos Maska fremkomne Total- 

 billede af dette Mabrens Urfolk eller Ur-Målirer , inter- 

 esserer os med Hensyn til Spørgsmaalet om Menneskeslægtens 

 Ælde følgende 3 — men baade for deres og for andre Træks Ved- 

 kommende henvises Læseren iøvrigt til de Udtalelser og Sæt- 

 ninger, der nedenfor S. 205 — 12 ere ordret gjengivne efter 

 M a s k a s fortjenstfulde Skrift : 



1. Hvad TJiden angik, levede disse Ur-Måhrer under den 

 fulde Diluvialtid og navnlig i en »Inter-Glacialtid" eller en 

 senere Afdeling af Istiden. 



2. Hvad Tilholdssteder eller Opholdsteder angik, da 

 havde de fornemlig paa fri Mark eller i Skove bestemte 

 Stader, hvor de særlig dvælede, henslæbte deres Bytte, til- 

 beredte deres Føde o.s.v. ; men de nøjedes dog ogsaa med 

 at tage deres Tilflugt til Huler og Kløfter, især paa kortere 

 Tid. 



3. Hvad endelig daglig Levevis og Næringsveje angik, da 

 maatte de fortrinsvis anses for et Jægerfolk, selv om de 

 maatte formodes, foruden Vildt, tillige at fortære Rødder 

 og Frugter. 



Fyldigst fremtræde Trækkene i dette friske Jægerliv ved 

 nøjere Betragtning af PJ-edmost-Forholdene , thi efter 

 Prof. Maska' Skildring jagede de baade: 



a) den arktiske Faunas Hovdyr: Rensdyret, Steppe- eller 

 Vildhe Stein, Moskusoxen m. fl. 



b) maaske (??) ogsaa nu og da Hulefaunaens Rovdyr, 

 H u 1 e 1 V e n og H u 1 e b j r n e n ; men fremfor alle dog 



c) M a m nui t b - E 1 e fa n t e n , nu og da med dens Jevninge 

 lih ilt oceros tichoi'vhinus. 



