Mammuthjæger-Statioiieii ved Pfedmosf. 177 



som efter min Mening ogsaa lydelig afspejler sig i de sand- 

 glættede Overflader paa mange af Knoklerne. 



Men hvorfor skulde egentlig ogsaa en primitiv Befolkning 

 just for Marvens Skyld ofre Tid og Slid paa mojsomme- 

 ligen at kløve eller aabne hine kolossale Skabningers massivt- 

 byggede sejge Lemmeknokler, der ere indvendigen hovedsagelig 

 fyldte med tæt svampet Benvæv og, i Modsætning til alle de 

 Dyr, hvis Knokler marvspaltes, enten ingen egenlig Marv- 

 hule frembyde eller kun en saare svagt udviklet, 

 og navnligen hos alle ikke fuldt udviklede Dyr? Saaledes stod 

 Spørgsmaalet for mig, da jeg i 1866 i den S. 150 anførte Af- 

 handUng om det videnskabelige Udbytte af Undersøgelserne i 

 de franske Knokkelhuler, ankede saa stærkt over de i mine Øjne 

 kun lidet tilfredsstillende Oplysninger, som en ellers fortræde- 

 lig Undersøger og højt skattet Palæolog Ed. Lartet her gav 

 os om de franske Urjægeres saakaldte Spaltning og Knusning 

 af i^/unocÉ^ros-Knoklerne efter de i Hulen ved Aurignac efter- 

 ladte Rester fra deres store Gravfester. Ogsaa andre Steder 

 har jeg udtalt min bestemte Tvivl om Rigtigheden af den Tyd- 

 ning, man havde givet af de tidligste Menneskers Forhold til 

 Fortidens store , uddøde Tykhude ( Pachydermer I og som man 

 navnlig havde støttet paa Hulefundene i England og Belgien. 



Berettigelsen til min Tvivl i denne Henseende tør jeg vel 

 antage at have tilstrækkeligen objektivt begrundet i den sammen- 

 hængende Fremstilling, jeg i mit Universitetsprogram i 1861 

 første Gang gav af Menneskets systematiske Behandling af 

 Land-Pattedyrenes Marvknokler i Modsætning til Rovdyrenes 

 ligesaa systematiske, men derfra ganske forskjellige Behandling 

 af hele Pattedyrklassens Knokler. Hermed stod i nøjeste For- 

 bindelse min Fremstilling af Udbyttet af mine Studier af Knokkel- 

 hulerne og Knokkelbreccierne i Frankrige og østerrige, navnlig 

 langs Middelhavets Kyster (cfr. K. Sv. V e t e n s k a p s A k a d e m i e n s 



Overs, over d. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1888. 12 



