188 Japetus Steenstiup. 



langt, maaske MiiUipler af" denne Tids-Afstand, ligger den Tid 

 tilbage, da Mammut her (og deres Samtidige) levede i AJiihren 

 og der fandt deres Død paa. den »Valplads» eller 'iLigmark" 

 ved Pi" edmo s t , hvor deres sønderfaldne Skeletter endnu hvile 

 paa den Masse af <iLøss», der da var dannet, til Underlag. 



4. I denne lange Mellemtid have Mammuthernes Lig 

 eller Skrog roligen henligget paa deres Løssleje, rigtignok, 

 som kraftige Tandspor røbe det, nu og da forstyrrede og gnavede 

 af Oldtidens Hyæner og lignende Rovdyr, og med ubestemte 

 Mellemrum, ifølge Løss-Dannelsernes Psatur, været snart mere, 

 snart mindre overdækkede med et Lag af Løssens Støvsand, 

 snart igjen afdækkede og blottede. At de til sine Tider og 

 længe have været udsatte for alle Luftens og ^eirskiftets samt 

 ^ indstrømmenes Indvirkninger, røber de større og stærkere 

 Knoklers Bristning og Længdesprængning, de mindre Knoklers 

 (Hvirvelkroppenes, Ribbenenes) Bristning i alle Retninger, Epi- 

 physernes Løsning og rolige Affalden, samtlige blottede Knoklers 

 ved det luft- eller vindbevægede Sandstøv fremkaldte ejendomme- 

 lige Glætning paa Overfladen, medens de store Knoklers eller 

 Knokkelsplinters Kanter bære et tilsvarende Præg af den Afslib- 

 ning eller svage Afrunding, det vindbevægede Sand eller Sand- 

 støv efterhaanden har bevirket. 



5. iMedens de laa blottede, eller delvis blottede, have 

 Kobler af kraftige Ulve besøgt og atter opsøgt den rige Aad- 

 selmark, ligesom disse selskabelig-jagende , graadige og altid 

 hungrige Rovdyr endnu den Dag i Dag i hele det nordlige Asien 

 ere de første til at opspore og angribe de af den optøede Jord- 

 bund eller af de underminerede Flodskrænter fremkomne Rester 

 af Mammuth kadaverne. Maaske have de Aarhundreder 

 igjennem paa deres med visse Mellemrum gjentagne og udstrakte 

 Strejftog gjæstet en saadan Ligmark eller endog taget fastere 

 Holdeplads ved den. I hvert F'ald synes det aldeles overraskende 



