"Maniimilhja'ijer-SlalKUKiii" vcil Pfedniost. 195 



Knokler tilsidst henfalde ved de idelige Bristninger, der ere en 

 Følge af Knokkelmasscns vexlende Udvidninger og Sammen- 

 trækninger paa Grnnd af Væde og Tørke, Optøning og Frys- 

 ning, Varme og Knlde o. s. v. 



Det er let at forstaa, at en rigtig Opfattelse af dette ved 

 alle Ligmarkerne sig gjentagende Fænomen er af saa stor Be- 

 tydning, at man maa ønske de nøjagtigste Undersøgelser ved 

 P redmost af det relative Forhold, hvori de virkelig for- 

 kullede Benbrokker staa til det kun kulligneude 

 Knokkelgrus eller Ben smuld. 



Men indtil videre, og som alle Meddelelserne om hine 

 Tydsklands Mammuth - Ligmarke r endnu foreligge os fra 

 de tidligste Decennier af dette Aarhundrede , fra en Tid altsaa, 

 da man savnede de fornødne Kundskaber for at stille de rette 

 Spørgsmaal til slige storartede Fimd og magte disses iiesvarelse, 

 ere vi derfor ikke berettigede til at se i disse Mammuth- 

 Ligmarker andet end Mindesmærker over vældige 

 Naturtildragelser. Om Predmo s t-Ligmarken mener 

 jeg derimod at jeg med Bette ytrede (S. 166), at "den indtil 

 dette Øjeblik i Europa var et i sit Slags ganske vist enestaaende 

 M o n u m e n t o v er en f j e r n F o r t i d s Natur- og Kultur- 

 F o r h o 1 d » . 



Som blot Mammuth -Ligmarker eller Mammuth- 

 Kirkegaarde have imidlertid disse store Lejer af oprindelig 

 fuldstændige og hele Mammuth-Skrog en overordenlig Betydning 

 for Beregningen af de relative Tidsafstande , der efter deres 

 Tour igjen blive benyttede til en tilnærmelsesvis Bestem- 

 melse af Tiden for Mellem-Europas og Nordens Beboelse. 



\ed dem føres derfor nu vore Tanker tilbage til de mere 

 hjemlige Forhold, jeg fremstillede i det første Afsnit af dette 

 Foredrag (S. 147 — 150). 



. 13* 



