196 Japetus Steeiistiup. 



IV'aturligvis ere ikke alle Maminuth-Artens Individer .om- 

 komne i større elier mindre Flokke , skjønt Hyppigheden af 

 slige Tilfælde tilstrækkeligen røbes ved de talrige , store 

 Ophobninger af samlede Knokler af dette Dyr i saa mange 

 af Enropas Lande og over det nordlige Asien — her tale de 

 Rejsende jo endog oftere om i<.\lammnth-]Jjerge», og »Klinter", 

 hvis Vægge synes dannede af Mammuthens opstablede Knokler. 

 Den samme Skjæbne , der overalt og dagligdags træffer Artens 

 nærmeste Slægtning, den asiatiske Elefant, at enkelte Individer 

 af Familien segne under Rovdyrs Overfald eller Forfølgelse, 

 under voldsomme Uvejr, Hagelstorme og Sandknog o. 1. Uheld, 

 ikke at tale om pludselig Skræk, maa selvfølgelig ogsaa antages 

 at have jevnligen ramt enkelte Individer af Mammuthens Familie- 

 flokke. Hvad enten imidlertid Mammnlherne have fundet Døden 

 mere enkeltvis eller ved fælles Tilskikkelser flere tilsammen, 

 være sig nu indenfor deres egentlige Tilholdssteder eller under 

 de længere Vandringer mellem disse , som de , i Lighed med 

 deres Slægtninge, maa forudsættes at have foretaget, vil hvert 

 af disse Dyr ved Døden have efterladt paa Stedet et helt og 

 samlet Skrog eller Skelet, og dettes enkelte Knokler og 

 Dele ville kun ydre forstyrrende Kræfter kunne føre bort fra hin- 

 anden; men da findes de rigtignok ogsaa ofte at have strøt dem 

 ud saa at sige til alle Verdens Hjørner. — 



Fra saadanne oprindelig hele Skrog af enlige eller familie- 

 vis omkomne Mammuther forstaa vi da letteligen, at alle de 

 mange Tusinder af spredte Knokler og Tænder maa være 

 komne, der indenfor Dyrets egentlige Udbredningskreds nu ses 

 enkeltvis at have fnndet Hvile tilsidst i de langs Vandløbene 

 afsatte Sand-, Grus- og Ler-Lag, eller i Hulernes og Klippe- 

 revnernes Fyld, i hvilket jo ofte baade Rovdyr og Mennesker 

 kunne mange Gange have omlejret dem. Fra saadanne , dog 

 særlig fra Ligmarkernes store Mængder, skriver sig selvfølgehg 



