• Kjdkkoiinioddiiiger. ■■ 23 1 



der ved nøjere Indersøgelser af liullioldct slet ikke, eller 

 ikkun undtaiielsesvis , iblandt Gravirodset er fiindel slebne 

 Flintsager, fordi man hos de der begravede kun iiar nedlagt 

 Vaaben, og ikke Værktoj af den ririii)pp. *l"''' ''''^^ slebet, 

 Æ g- Værk tøj. - 



Ved denne Leilighed tør jeg ikke undlade i Forbigaaende at 

 bringe et hertil nøje knyttet Forhold paany i vore Oldforskeres 

 Erindring, da de selv oftere forglemme dets Betydning i 

 Drøftelserne med deres indenlandske og udenlandske Kolleger. 

 Inddelingen i Sten-, Bronce- og Jernalderen — denne 

 den nordiske Oldforsknings første og vistnok bedste Frugt — 

 er ingenlunde bygget paa det i Almindeligbed anvendte Materiale 

 men paa det til Ægværktøi, til skærende Instrumenter 

 (Vaaben) anvendte Materiale, det Udstyr, hvorved Men- 

 neskets Ilaand bliver til det mægtige Redskab, som den har 

 været og er imod hele Omgivelsen, baade ^Medmenneskene og 

 Naturen.^ 



At der nu ikke ved en første Betragtning er nogen ret 

 Lighed imellem den store Mængde af Kjøkkenmøddingernes og 

 Gravkamrenes »Flintredskaber» af al Art, deri har jeg altid 

 kunnet give Tvedelingens Forfægtere fuld Ret, nemlig efter 

 min egen Opfattelse og Tydning af Kjøkkenmøddingernes 

 som artsfor skj ellige fra Gravkamrenes; men jeg har paa 

 det bestemteste maattet bestride Rigtigheden af den 

 samme Sætning, forstaaet efter deres Opfattelse og 

 Tydning af disse Gjenstande som artsidentiske med Grav- 

 kamrenes. For Oret lyder det rigtignok som om der var en 

 god Lighed tilstede mellem Efterladenskaberne i de to Mindes- 

 mærker. Man tager jo ikke i Betænkning at stemple hver enkelt 

 af Kjøkkenmøddingernes Former med en af de selvsamme 

 almindelige Benævnelser, som man tillægger Gravkamrenes 

 (altsaa Landser, Spyd, — Oxer, Mejsler o. s. v.) og saa under 



