232 Japetus Steeiistiup. 



disse paaduttede Navne at underlægge liver enkelt af deni 

 den samme Anvendelse, hvortil dens Navnefælle iblandt Sten- 

 kamrenes er bleven benyttet eller menes benyttet, idet man 

 derpaa stiller slige ensbenævnte Skikkelser ligeover for hin- 

 anden — en titulær Oxe ligeover for en virkelig Oxe, et titulært 

 Spydblad over for et virkeligt — og da peger paa den store 

 Forskjel imellem dem, mener man saa at have vist, hvor over- 

 ordenlig langt Forfærdigerne og Brugerne af den ene Klasse 

 Redskaber og Vaaben maa have staaet over eller under dem, 

 der forfærdigede og brugte den anden. Resultatet af Sammen- 

 stillingen af de virkelige og de titulære Redskaber og Vaaben 

 blev naturligvis et dobbelt: Dyngedannernes Kultur blev ikke 

 blot overordenlig forskjellig fra Gravbyggernes, saa at begge 

 ikke kunde høre til én og samme Kulturperiode, men For- 

 skjellen blev tillige saa stor og omfattende , at en uendelig 

 lang Tid maatte antages at have hengaaet, inden et Folk paa 

 Dyngedannernes lave Standpunkt havde kunnet arbeide sig 

 op paa Gravbyggernes Høidepunkt i Flintens Rearbeidelse til 

 Redskaber og Vaaben. Derfor er der — hedder det ofte — i 

 Tiden mellem de to Kulturtilstande et umaadeligt, »næsten ga- 

 bende« Svælg. 



Et gabende Svælg af Tid — en saakaldt » Hiatusn — 

 imellem det palæolithiske og neolithiske Tidsrum, i det mindste 

 for Europas, den os bedst bekjendte Verdensdels Vedkommende, 

 hævde virkeligen mange Palæologer og præhistoriske Archæo- 

 ioger samt de fleste Anthropologer. Blandt "Ma^Ms»-Hævderne 

 findes mange af vor Videnskabs bedste Navne, men enkelte øjne 

 dog ligesom et svagt og smalt Gangbræt over den umaadelige 

 Tidskløft fra det Hinsides til denne Side , og en Planke af 

 dette Gangbræts ene Ende synes dem bevaret i den i Danmarks 

 Kjøkkenmøddinger aabenbarede Kultur. Ved Hjælp af et saa- 

 dant Bræt ser f. Ex. Quatrefages Dyngedannerne ligesom 

 strække Haanden tilbage til Frankrigs og Belgiens Drift- og 

 Uulefolk, og for Professor K. Penka i ^^ien røber dette Bræt 



