"Kjokkcimioildiiigov." 239 



spørger mmi dernæst — at sikre sig, at man, i det mindste 

 efter en rimelig Antagelse, sammenlignede Øxelorm med Øxe- 

 form indenfor disse forskjellige Knltnrer, og ikke med Kollc- 

 eller Land s efor m, eller lignende? 



Blot efter en vis Lighed i Formen, nden nogen som 

 helst Understøttelse af andre Forhold , at ville rask væk , og 

 derfor planløst og vilkaarligen, anstille Sammenligninger snart 

 med dette, snart med hint Redskah fra en anden Kultnrperiode, 

 i hvilken maaske et saadant Hedskabs Anvendelsesmaade kan 

 synes nogenlunde forstaaelig, forbliver nden egenlig brng- 

 bart Resultat for Videnskaben, saa længe som dets 

 formentlige Brug ikke godtgjøres e Iler i det mindste 

 bestyrkes ved nogenlunde tydelige og sikre Spor af just 

 denne Anvendelsesmaade, efterladte paa selve Red- 

 skabet som Følger af dettes 1 a n g v a r i g e B r u g. Saa- 

 iedes er det jo heldigvis Tilfældet med flere af vore neolithiske 

 Fhnt- Redskaber fra Gravkamrene — og det baade af de blot 

 hugne og de slebne — hvilket jeg for mange Aar siden paa 

 en stor Række af forskjelhge Flintredskaber har paavist i et Fore- 

 drag i det kgl. Oldskrifts- Selskab s Møde d. 14. April 1866. 



Slige paa selve Redskaberne , naar disse have været til- 

 strækkelig længe i Brug, efterladte Spor af Anvendelsen vise 

 sig fornemlig paa t o Maader , dels som Gnid- og S 1 i d - 

 mærker af de forskjellige Indfatninger, Greb, llaand- 

 tag, Skafte o. s. v., hvilke Redskabet har havt og hvorved 

 dets Brug har været betinget, dels som Mærker af den 

 meget forskjellige Indvirkning paa "Æggeu", som Red- 

 skabets Anvendelse imod Legemer af ulige Beskaffen- 

 hed, eller i ulige Retninger have fremkaldt.^ 



Ved at paaagte disse ydre Vidnesbyrd om den sted- 

 fundne Brug af Redskabet have vi allerede længe været 

 i Stand til baade 1) at skille Redskaber fra hinanden, som man 

 efter Formen alene havde tillagt samme Anvendelse, og 2) om- 



