Mciules og 'riimuis i .Nedre-, Kgyplcii. 3 



trykt i et iDCiif't riiii-e. Antal l']\em|)l!irei', of^' de fleste al" disse 

 siges at va're defekte ; her i Hycn lindes det ikke. Jei;- troede 

 derfor, at del var rigtigt, om jeg olTenlliggjorde de Tegninger, 

 jeg selv havde udfort paa Stedet, skont heller ikke de knnne 

 gøre Fordring paa fuld Nøjagtiglu'd, da det var Hygtigc Skitser, 

 som jeg dengang ikke tænkte |)aa at udgive. Dertil kom endnu, 

 at jeg (Diskede a( rette en paafaldende Tejltagelse i den a-gv])- 

 tiske Geografi: thi skont beliggenheden af 'riimuis allerede 

 af den franske h]\pedition var ansat fuldkommen rigtig og 

 Wilkmson havde den paa samme Maade, har dog Hrugsch , og 

 efter ham Dumichen, viikaarlig omhyttet Navnene l'huuiis og 

 Alendes. Efter dem henføres nu stadig de i Thinnis fundne 

 Monumenter til Mendes, blandt andre den interessante Hiero- 

 glylindskrift, vi nedenfor nærmere skulle omtale; den gaar 

 altid under Navnet "Stelen fra Mendes ". Det kunde synes 

 dristigt, sæi'lig i Sporgsmaal om Egyptens Geografi , at træde 

 o|> imod to saadanne Autoriteter, som Brugsch og Dumichen; 

 men Tejltagelsen er aabenbar, og i et Fag, der som Ægypto- 

 logien endnu er i sin Vorden, kan enhver Fejltagelse have 

 uberegnelige Følger. 



Mendes og Thmuis vare Nabostæder. Paa Herodots Tid 

 vare de Hovedstæder hver i sin Nonios; der var en Alendesisk 

 og en Thmuitisk Nomos^", nien siden bleve de forenede til een, 

 den 1 6de Nomos i Nedre -Ægypten. Denne beholdt Navnet 

 den Mendesiske; men Thmuis var Hovedstaden-); den havde 

 hævet sig paa den førstes Bekostning. 



') Herodot II, 166: hakampiwi' åk o'i'ås ålkot vo/jtoj' s.\ai^ . . . Me.'dyjmoc . . . 



Øixoutrrjg. 

 ^) Ptolemæos IV, 5, .51 : }k\/fJyjaioq vo^ug xal frrfpoTzohq Øixoutq. Aristid. 



48, p. 361: <5 Ms'^Si^mog vo[xu<; xal ij m'iktg ayrtuv, rj\i uvofid^oum S/xoucv. 



r 



